Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Šįkart viską darysim kitaip.
Visiškai kitaip.
Jo vardas Mailsas Moralesas.
Jam įkando radioaktyvus voras.
Jis toks ne vienintelis.
Jo gyvenimas nebuvo lengvas.
Ir jis toks ne vienintelis.
Bet dabar jis vienas.
Ir jis toks ne vienintelis.
Manot, kad viską žinot,
bet taip nėra.
Aš irgi maniau žinanti,
bet nežinojau.
Nenorėjau jo įskaudinti.
Bet įskaudinau.
Ir ne jį vieną.
Ei!
"Def Leppard"!
Gven!
ČELSIS, NIUJORKAS ŽEMĖ 65
MOTERS-VORĖS GVEN PASAULIS
Daina jau baigės? Regis, kad taip.
Su mumis nebūni, kalbėt nenori.
Ateinu ne apie jausmus pakalbėt.
O aš dėl to.
Mano tikslas – jausmus išmušti.
Jei nepasipasakosi – sprogsi.
Man viskas gerai.
Žmogus, kuriam gerai, sakytų ne taip.
Sakytų: "Laikaus puikiai. Ačiū. Kaip tu?"
Laikaus puikiai. Ačiū.
Kaip tu?
Gerai...
Gven, baik.
- Nesuprantu tavęs. - Būtent!
Aš irgi groju būgnais.
Visada norėjau būti grupėj.
Tiesiog neradau tinkamos.
Dirbdama tokioj srity
visada lieki solo.
Prieš Mailsą... buvo Piteris.
Atrodai puikiai.
Čia ta pavojinga nusikaltėlė?
Manau, ji gerietė.
Kam kaukė, jei neturi, ko slėpt?
Prie stalo nepolitikuojam.
Ačiū, Mei.
Bet jie manęs gerai nepažinojo.
O aš gerai nepažinojau jo.
- Nelįsk, Nedai. - Viskas gerai, Gven.
O paskui jau buvo per vėlu.
- Sveika, Gven. - Labas.
Piteri!
IŠLEISTUVIŲ VAKARAS ATEITIES ŽVAIGŽDĖS
Ką? Ne...
Ne, ne, ne.
Ką tu padarei?
Tik norėjau būti ypatingas.
Kaip tu,
Gven.
- Gven? - Viskas gerai.
Kas ta Gven?
Viskas bus gerai.
Ne...
- Viskas bus... - Nepasiduok.
Ak, Piteri...
Piteri!
Po to įvykio draugų neturėjau.
Išskyrus vieną.
Bet jo čia nėra.
O į jo dimensiją patekt negaliu.
Moters-vorės paieškai vadovauja kapitonas Džordžas Steisis. Kas ji?
Kodėl nerodo veido? Niekuo dėtą Piterį Parkerį...
Mei ir Beną Parkerius pažįstu 12 metų.
Piteris valgė prie mūsų stalo.
Jis buvo geriausias mano dukters draugas.
Nesustosiu tol,
kol surasiu Moterį-vorę.
Ei. Kaip sekėsi repeticijoj?
Puikiai.
- Išėjau iš grupės, tad viskas tobula. - Ir vėl?
Pasistūmėjom Moters-vorės byloje.
Šaunu.
Jaučiu, kad nedaug trūksta.
Aš irgi.
Mums tai bus į naudą.
O gal ir ne.
Ji nužudė tavo draugą.
- Tu to nežinai. - Kaip tai? Žinau.
- Buvau ten. Ji pabėgo. - Gal neturėjo kitos išeities.
Turiu dirbti savo darbą.
Tai jo nesugrąžins.
Nenoriu dėl to ginčytis.
Matosi.
Sakyk,
ar apsikabinimui tu per kieta?
Dėmesio: galima antžmogiška veikla.
- Gugenheimo muziejus. - Gal čia ta akimirka.
Įtariamasis – Adrianas Tumsas, žinomas kaip Grifas.
- Pasimatysim vėliau? - Aha.
- Ugniagesiai vietoje... - Paskambinsiu! Myliu!
49-20 vietoje.
Reikės visos įmanomos pagalbos. Čia tikras jovalas.
Čia kapitonas Steisis. Būsiu po 5 min.
Būkit budrūs. Gal pasirodys mūsiškė.
Paaiškink, kaip 10 metrų ilgio sparnus turintis vyrukas
įžygiavo į Gugenheimą nepastebėtas.
Na, čia Niujorkas. Visi savotiški.
- Ko jis nori? - Moki itališkai?
- Aš airių kilmės faras. - Gal mėgsti makaronus.
Sulig mano ženklu!
Dairykitės Moters-vorės!
Štai ir pasirodė.
- Kaip sekasi mane medžiot? - Tu suimama!
Gerai, kad pasakei!
Grife!
Kvietimas vardu įprastai suveikia.
Vis tik suveikė.
Aš Grifas – žmogaus genialumo viršūnė.
Tu ne maniškis Grifas. Tu popierinis.
Į kokį čia pasaulį mane atitempei?
Trūkčioji. Žinau šitą jausmą.
Iš kur esi?
Aš menininkas. Konstruotojas.
Puiku. Renesanso žmogus.
Leisk atspėti:
gurkšnojai espresą
Leonardo da Vinčio dimensijoj,
kai staiga atsivėrė portalas, ir atsidūrei čia.
- Pataikiau? - Taip ir buvo.
Gal galėtum nebeniokot meno muziejaus?
- Vadinat tai menu? - Mes juk aptarinėjame tai, ar ne?
Kietai.
Menu vadinama tai, kas priimama kaip menas.
Na, bet tai juk menas.
Žiūrėk – tavo pusbrolis.
Gal su ugnim ramiau? Tu juk popierinis.
Viso, mergyt!
O, ne.
O tu kas toks?
Tai įslaptinta.
- Mėlynoji Pantera. - Ne.
- Apsiaustinis. - Ne.
- Piktasis Garfildas. - Gana.
Mačas Libras.
Aš iš kitos dimensijos.
Tikrai? Eina sau!
O šiaip nenustebinai.
Mano vardas Migelis Ohara.
Vadovauju elitiniam būriui, saugančiam multivisatą...
Nors nesvarbu.
Ar tas laikrodis leidžia tau keliauti tarp dimensijų?
Čia šauniau nei laikrodis.
Koks įžeidus.
Dabar turiu įveikti skraidantį Renesanso kalakutą,
tad jei neprieštarausi...
Viskas gerai.
Aš perimsiu.
Gerai. Prašom.
Kodėl sakai tokiu balsu?
Nejuokinga!
Drįsčiau paprieštaraut.
Beje, buvo labai smagu tvarkyt tavo betvarkę!
- Apie ką tu? - Kingpino dalelių greitintuvą.
Apie ką čia judu?
- Ne tavo reikalas! - Užsičiaupk!
Mes išgelbėjom multivisatą.
Palikai plyšį, pro kurį tokie kaip jis
patenka į kitas dimensijas.
Turiu lakstyt iš paskos ir kišt juos atgal,
antraip suirs laikas ir erdvė.
Apie Daktarą Streindžą
ir tą moksliuką Žemėj 199999 išvis patylėsiu.
Kas tas Daktaras Streindžas? Jam nederėtų užsiimt medicina.
Nepykit, kapitone, dabar negaliu. Grįšiu!
Nori, kad šito imčiaus aš ar...
Aišku.
¡Ay, por Dios! Jis turi įrankių plyšį!
*ĮRANKIŲ PLYŠYS – BEGALINIS EKSTRADIMENSINIS ĮRANKIŲ SANDĖLIS
LAILA, gal malonėtum?
Turi ištart.
- Kviesk pastiprinimą. - Ką?
- Kviesk pastiprinimą. - Na jau.
- Tiesiog... - Jau iškviečiau.
Bet buvo smagu.
Moteris-vorė.
Aš irgi.
Ar tu?...
Tu apie pilvą?
Lyties dar nežinom. Vyras nori staigmenos.
Jis jautruolis, bet užtat koks seksualus.
Gali mane įsivaikint?
- Ką? - Ką?
Gal galim susitelkti į laikui ir erdvei grėsmę keliantį padarą?
-Žinoma. - Tiksliai.
- O kaip ji? - Ne.
- Pagalba praverstų. - Ne.
- Nes pavadino tave Piktuoju Garfildu? - Ne.
- Moki žodžių be "ne"? - Ne. Taip.
- Kodėl ji netinka? - Pati žinai.
Pakaks.
Gerai įsižiūrėk į mano graikišką ugnį.
Neleisk jam pabėgt!
Jis pakeis įvykių eigą!
- Nusileiskit! - Dinkit iš čia!
Jūs apsupti!
- Aš gerietis! - Neatrodai kaip gerietis.
Teks užsičiaupt ir manim pasikliaut. Ne!
Pričiupau!
SOS! SOS! Mes krentam!
Išveskit žmones!
Gelbėkit!
Panašu į Benksį.
Aš irgi ruošiausi taip padaryt.
Rankas aukštyn!
Kapitone, liaukitės.
Įtariamoji ginkluota.
Kuo? Voratinklių nebeturiu.
Ant žemės!
Tai pakelt rankas ar gultis?
- Tu suimama... - Išgelbėjau krūvą žmonių!
- ...už Piterio Parkerio žmogžudystę. - Baikit, kapitone.
- Turi teisę tylėti. - Jūs nesuprantat!
Čia tu nesupranti.
Tėti...
Būčiau tau pasakiusi, bet dabar matai, kodėl nenorėjau.
Dabar supranti.
Nežudžiau Piterio.
Nežinojau, kad ten jis. Neturėjau kitos išeities.
Ar ilgai man melavai?
Gal gali bent kartą pabūti tėtis, o ne faras?
Nejau tikrai manai, kad aš žudikė?
Dirbi šį darbą tam, kad padėtum žmonėms. Taip?
Taip?
Aš irgi.
Dabar gali padėti išklausydamas manęs.
Tėti, prašau.
Tu vienintelis man likai.
Turi teisę tylėti.
Viskas, ką pasakysi, gali būti panaudota teisme.
Rimtai taip manęs bijai?
- Turi teisę į advokatą. - Baik!
Nesiartink!
Ką?...
- Tėti! - Ne.
Kvėpuok.
Mes tau padėsim. Taip, Migeli?
LAILA, nuskenuok šią betvarkę.
Daugiau anomalijų nėra.
Įvykių eiga nesutrikdyta.
ŽEMĖ 928
Negalim jos palikti. Ji čia vienui viena.
Nežinau, kaip tai ištaisyti.
Taip.
Junkis prie klubo.
ŽEMĖ 928
BRUKLINAS ŽEMĖ 1610
"VISIONS" AKADEMIJA
Suprantu, kad jis tik dešimtokas,
bet norim pradėti domėtis universitetais iš anksto.
Jis pasirodys bet kurią akimirką.
Į ateitį jis žiūri labai rimtai.
- Atleiskit. Ar čia yra bankomatas? - Gale.
Nepritvirtintas prie sienos?
- Ką? - Nieko.
Neturėtų būt sunku.
Tiesiog padaryk skylę
ir paimk pinigus.
Nea.
Paimkim tuos...
Duok šen šlamančius!
Kur jūs?
Ateikit čia!
Kas čia paliko bankomatą?
Ei! Ką ten darai?
Nieko. Viskas gerai.
- Pamiršau PIN kodą. - Nešdinkis tik!
Pone, leiskit jus apiplėšti!
Nenorėk dar vienos skylės!
Nereikia lazdos!
Tai pirmas mano apiplėšimas. Nesugadinkit visko.
Nori sužlugdyt mano verslą?!
Aš Robinas Hudas, tik vagiu sau!
O. Čia karis?
Matot, aš mokslininkas.
Žinot "Alchemax"? Aš ten dirbau.
Mokslininkų standartais netgi buvau išvaizdus.
Deja, nutiko nelaimė.
Atiduok koją!
Po galais!
Nepykit. Juk kenkiu ne jums.
Šitas bankomato aparatas – ne jūsų,
o banko. Jie tikrieji nusikaltėliai.
Čia tu nusikaltėlis. Tu plėšikauji.
Manęs niekas nebepriima dirbti,
todėl tenka suktis taip.
Kodėl visi sako "bankomato aparatas"?
Kas kalba?
Bankomatas ir yra aparatas.
Žmogus-voras!
Leni, kiek skolingas už pyragėlį?
Jei pagausi tą nenaudėlį – vaišinu.
Žmogus-voras. Oho.
Tai iš tiesų vyksta!
Tu labiau karvė ar dalmatinas?
Aš esu...
Dėmius.
Štai ir vėl susitikom.
- Tau juokinga? - Ne, ne.
Čia kostiumas?
Mūsų abiejų nelaimei, čia oda.
Eina sau.
Aš iš tavo praeities.
Prieš metus...
- Palauk. - Rimtai?
TĖTIS: KUR TU?
Buvo smagu, bet turiu reikalų.
Ne, ne. Atsiliepk.
Gal geriau susimokėk.
Gerai. Paskutinį kartą.
Aš Mailsas Moralesas.
Man įkando radioaktyvus voras.
Metus ir keturis mėnesius
esu vienintelis ir geriausias Bruklino Žmogus-voras.
Gyvenimas puikus.
AŠ
Ramiau! Dar ką nors sužeisi!
Gaudau visokius blogiukus.
Nagi!
Gal gali elgtis kaip normalus, kad galėčiau pagaut?
Savo kostiumą paturbinau juostom ant šonų.
Teta Mei persikraustė į Floridą.
Baigta.
Vedžiau viktoriną.
Reklamavau pudrą kūdikiams.
Atsiprašiau už reklamą.
Padariau klaidą.
Man pradėjo augti ūsai.
Ūsai.
Ir lįsti pro kostiumą.
Vėl suklydau.
Tobulinu savo žudantį prisilietimą.
Atsiprašau!
Kiek dar pajėgsiu meluoti apie tai, kas esu?
Girdėjau, kad Žmogus-voras – puertorikietis.
Man jis panašesnis į dominikietį.
Ar jie suprastų, jeigu pasakyčiau?
Mes tave mylim ir palaikom,
nors ir visus metus mums melavai.
Nebent kitoje visatoje.
Kartais norėčiau nebūti vienintelis.
Panoriu ir praeina.
Kartais pasiilgstu dėdės.
Suprantu, ką nori parodyti.
Nors ir paaiškėjo, kad jis – Bastūnas.
Stengiuosi elgtis taip, kaip jis mokė.
Nesustok.
Tiesiog judu į priekį.
KUR TU?
Skaitai žinutes? Juk supranti, kad čia svarbiausia mūsų kova?
- TAI SVABU. - Nepyk.
Sekundėlę.
-*SARBU. - Ne, ne. Viskas gerai.
Kino teatre telefoną išjungi, bet muštynėse – ne.
*SVARBU!
"Tuoj būsiu."
Parašė be tarpų.
Ot, tas jaunimas.
Įdomiai.
Mano nosis!
Nepyk. Tiesiog labai skubu.
Apgavau.
Kažką rašo. Tuoj.
Mums puikiai sekasi!
Dar rašo.
Turbūt tuoj pasirodys.
Man patinka.
Kartu ieškom savo ritmo.
Seniai laukiau šios akimirkos.
Iš kur čia žąsis?
Nebenoriu Žmogaus-voro kostiumo.
Jau netoli, Mami.
Šypsenėlė ir sudėtos rankos.
Čia tavo žąsis?
Atsikabink!
Kaip bebūtų...
Esi ten, kur ir no...
Koks agresyvus.
...esu Žmogus-voras.
Ir niekas negali to atimti.
Neįtikėtina. Grįžk pas savo priešą!
Nepabėk.
Nugaroj tavo kostiumas labai aptemptas.
- Ką tu? - Rašau rašinį.
Ant Piterseno pastato stogo palikau blogiuką.
Pasuk policijai, kad suimtų.
- Labai rizikuočiau. - Tik šįkart.
Iš pradžių skambutis, tada racijos, susinchronizuoti laikrodžiai.
Po mėnesio jau bus šviečiantis ženklas.
Nesu tavo "bičas prie kompo".
Čia mano kedai?
Mūsų vienodas dydis.
"VISIONS" AKADEMIJA
Kiekvienas asmuo yra atskira visata.
Mano pareiga - perteikti jūsų sūnaus visatą
ant šio popieriaus lapo.
- Jis tuščias. - Būtent.
Visiškai nieko apie jį nežinau.
Gal jis nė pats nežino.
Jam teks nuspręsti, ar susitelks į ateitį,
ar į tai, kuo užsiima vietoj šio susitikimo.
Neįmanoma turėti visko.
Nebent labai nori.
- Mailsai! - Pasirodo, jis komikas.
- Kaip sekasi? Univeras! - Ką visada sakom?
Laiku – tai 5 minutėm anksčiau.
Žinau, žinau.
Turiu grįžt prie buvimo moksliuku, tad gal galim paskubėt?
Ką gi.
Mailso pažymiai neblogi.
10 iš fizikos A lygiu...
Šaunuolis.
...ir meno.
Visas į dėdę.
- 9 iš anglų. - Griežta mokytoja.
Ir 8 iš ispanų.
- Ką?! - Oho.
- Mailsai! - Nori įvaryt mamai širdies smūgį?
Eso no es mano kaltė.
Kas per "Esto no es mano kaltė"? Mokais ispanglų?
Na, praleidau kelias pamokas.
Sakai? Kiek tos "kelios"?
Na, kokios... penkios.
Penkios?!
Šešios.
- Tau galas. - Dykinėtojas.
- Pala, pala. - Visas į dėdę.
Tiesiog turiu daug reikalų.
Situaciją dar galima išgelbėt.
"Išgelbėt?"
Mailsas turi puikią istoriją.
Nesinori turėti jokios istorijos.
- Tu vardu Mailsas Moralesas. - Teisingai.
Užaugai vargstančioje imigrantų šeimoje.
Aš iš Puerto Riko. Jis JAV dalis.
Turim butą per visą aukštą. Mes nevargstam.
Tai neturi reikšmės. Jūs vargstat.
Mane paaukštins.
Mailso svajonė – geriausia fizikos programa šalyje.
Darysim viską, ką reik.
Prinstono universitete.
Naujajame Džersyje?
Ne, ne, ne. Per toli.
Naujasis Džersis per toli nuo Niujorko?
Brukline irgi yra gerų universitetų.
Prinstone dėsto geriausi kvantinės fizikos specialistai.
Kvantinė fizika.
Jie perkėlinėja elektronus iš vienos dimensijos į kitą.
Aha. Elektronus.
Jie tiria tamsiąją materiją.
Nieko nesuprantu.
Galėčiau padėti rasti būdą keliauti per dimensijas.
Tai jau tikrai.
Puikus neegzistuojantis darbas.
Tėti, būdamas mano metų tu irgi siekei svajonės
ir išvažiavai, kad galėtum pradėti verslą su dėde Aronu.
Argi ne?
Tai kas kita. Mes... Kai gimei...
Be to, tavo mama...
Gyvenimas yra kelionė.
Užrašėt mane čia mokytis tikėdami, kad galiu nuveikt kažką ypatinga.
Aš irgi tuo tikiu.
Ir noriu daryti būtent tai.
Yra žmonių,
galinčių mane išmokyti to, ką taip noriu išmokti.
Bet jie – ne Brukline.
Štai ir tavo istorija!
Tik laikykis scenarijaus.
Mailsai, girdi?
Susikaupk.
Auč. Skaudėjo.
Čia rimtai?
Turiu lėkt.
Jūs šnekėkit toliau. Puikus pokalbis.
Palauk! Užsakei vakarui tortą?
Aišku. Paskambink. Man metas. Čiau!
Kas per vaikas. Ką mums su juo daryt?
Dėmesio: susirėmimas su superblogiuku.
- Turiu eit. - Tu irgi išeini?
Visi išėjo. Tai ką aš čia veikiu?
Atleisk. Ką nors sugalvosim.
Kartu.
Oho.
Labai atsiprašau.
- Jis jums meluoja. - Džefas?
Jūsų sūnus.
Jis meluoja. Pati tai žinot.
Kaip rašinys?
Marinuojasi. Tai proceso dalis.
Nejaugi?
- Tavo blogiukas paspruko. - Jau lekiu.
- Atrodai įsitempęs. -Žinau.
- Vienu užpakaliu visko neapsėsi. - Aha. Ačiū.
- Prastai. -Žinau.
- Kas jam darosi? - Nežinau.
Ei!
-Žmogau-vore! - Pareigūne Moralesai!
Ta prasme...
Pareigūne Moralesai.
Viskas ne taip, kaip atrodo.
Ei! Čia mano sūnaus mokykla!
Pridarysi mėlynių!
Kaip smagu!
Aš tėvų asociacijos narys! Žinai, kiek pyragėlių turėsiu iškept?
Išėjai vidury kovos.
- Išėjau pabaigoj. - Jūs rimtai?
Pasielgei nemandagiai. Kaip pasipūtėlis.
Čia pritarsiu blogiukui.
Jis ne blogiukas, o eilinis niekšelis.
Kaip mane pavadinai?
- Juk supranti, kad aš čia? - Greičiau!
Padėtis...
valdoma.
Oho.
Tai aišku, kad atsidūrėm čia.
Tu visai kaip mano sūnus.
Tikrai?
Nesąmonė. Galit įsivaizduot?
- Ten, kur viskas prasidėjo! - Atsargiai!
Mūsų kelių sankirtoje!
Kam tie skambūs žodžiai?
Mėgstu kryžiažodžius.
- Dabar prisimeni? - Apie ką tu?
Apie mūsų sukūrimą.
Ką?
- Klausau. - Kažko atsijungė.
Kalbam apie mūsų sūnų. Nieko nėra svarbiau už šeimą.
Aš dabar užsiėmęs.
Mus čia atvedė likimas.
- Dabar supranti? - Nelabai.
Aš – tavo mirtinas priešas.
Nenusišnekėk.
Pro šalį. Nesulaikysi Dėmiaus!
Rimtai neprisimeni, ką man padarei?
Ką aš tau padariau?
- Ne. - Dirbau "Alchemax".
Testavau dalelių greitintuvą,
čia perkėlusį vorą iš kitos visatos.
- 42. - Jo gimtoji dimensija.
Voras pabėgo
ir įkando tau.
Mano voras pavertė tave Žmogumi-voru.
- Ką? - Bėgai per valgyklą.
Jis pavogė beigelį!
Metei į mane beigelį.
Tu ne vienintelis, į kurį esu metęs maistą.
Skaldai tuščius, nepagarbius pokštus, kuriuos visi taip mėgsta,
bet niekas nežino, koks jausmas,
kai jie nutaikyti į tave.
Bandau praskaidrint nuotaiką.
Aš sukūriau tave,
tu sukūrei mane.
Kodėl jį sukūrei?
Nieko aš nekūriau. Nusišneka.
Buvau greitintuvo laboratorijoje, kai jį susprogdinai!
Dėl tavo kaltės
praradau darbą,
gyvenimą
ir veidą!
Net šeimos nariai į mane nežiūri.
Aš tave paverčiau didvyriu,
o tu mane - šituo!
Pažiūrėk! Čia tavo darbas!
Pažiūrėk!
Tu mane gerbsi!
Aš – tavo mirtinas prie...
Kur jis dingo?
Pats išspardė sau subinę.
Juk supranti, kad blogiukus reikia pagauti?
Ir pagaunu.
Dažniausiai.
Gutjeresai, kviesk kraną!
Todėl visi mūsų ir nemėgsta.
"Mūsų?"
Stengiuosi elgtis teisingai.
Aš irgi.
- Turi rodyt geresnį pavyzdį. - Rodau puikų.
Gutjeresai, atšauk kraną.
Kas per darbas...
Norit apie tai pasikalbėti?
Visai pakvaišai?
Jūsų kartos vyrai per mažai rūpinasi psichologine savijauta.
O, varge.
Kodėl aš išvis stengiuosi?
Kam nors vis tiek atrodys, kad susimoviau.
Pažįstamas jausmas.
Taigi...
jūsų sūnus.
Kaip jis laikosi? Manot, atras savo kelią?
- Atvirai? - Taip.
- Jis – geras vaikis. - Tikrai?
Bet man neramu. Jis kalba protingai...
Šaunu. Tai aš jau...
...bet elgiasi kvailai.
Nenoriu, kad susigadintų gyvenimą.
Gal nuo jo atstokit.
- Ką? - Ką? Nieko.
Man pikta, kad jis nesako tiesos.
Gal bijo jums atsiverti.
Kodėl kas nors turėtų manęs bijoti?!
Nežinau.
Manai esantis geras tėvas,
manai, kad tau pavyko,
o tada jie ima ir užauga.
Tiesiog nenoriu jo prarasti.
Kaip nešališko ir visiškai nesusijusio asmens,
mano pasiūlymas būtų leisti jam išskleisti sparnus.
Štai taip.
Taigi.
Nežinau.
Visai malonu. Ar ne?
Man metas.
Ir pagauk tą skylėtą bičą.
Nesijaudinkit – nemanau, kad jis dar pasirodys.
Ką?...
Ką gi.
Panašu, kad įspyriau save...
į save.
Kažkas naujo.
Aū! Aido nėra.
Hipotezė:
įkišiu veidą į tą skylę.
Sveiki.
Nereikia!
Baikit!
Va čia tai...
jėga.
Mano skylės gali perkelti mane bet kur.
KINŲ KVARTALAS, SAN FRANSISKAS, ŽEMĖ 688
Atleiskit.
Nepykit, kad trukdau.
Ko nori?
Keista, ar ne? Išlindau iš niekur.
Regis, tampu tarpdimensine superbūtybe.
- Ir ką? -"Ir ką?"
Aš praskyriau laiko ir erdvės materiją,
o jūs nė nesureagavot.
Lyg būtumėt pripratusi prie keistenybių.
Galima gumos?
Oho.
Multivisatos galia mano delne.
Mano skylės – ne prakeiksmas, o atsakymas!
Gal pasilaikyk savo skyles sau?
Mums nejauku!
Ne, ne. Jums patiks. Žiūrėkit.
Baigėsi skylės. O kaip kitaip.
Laisvi, džentelmenai.
Ateinu tavęs, Žmogau-vore!
Neskubėkim.
Ar kas nors turi instrukcijų knygelę?
PITERIS PARKERIS, ŽMOGUS-VORAS IŠ ŽEMĖS 13122
Man reikia normalios Žmogaus-voro nuotraukos.
- Jūs teisus. - Užsičiaupk.
- Eik tik! - Kaip liepsit.
Man per mažai moka.
Migeli, čia Piteris. Mūsų visatoj anomalija.
Ačiū, Piteri. Tu vienas geriausių.
Džese, kas imsis?
SVEIKINAM, KAPITONE MORALESAI
- Matėt Mailsą? - Ne.
-¿Visto Mailsą? - Ne.
Gal matėt Mailsą?
Kas čia dabar?
Sakysi kalbą. Dėmesio!
Nemoku sakyt kalbų.
Tik ne tai.
Pirmyn.
Sveiki.
Kad ir kas nutiktų,
nors tarp mūsų ir būta visko,
žinok, kad tavim didžiuojuosi.
Skliaustai. Dažniausiai.
Juokauju. P. S.
Pone Žmogau-vore, ant vieno torto netilps.
Gal rašykit smulkiau.
Gal kalbėkit trumpiau.
Lauksim sugrįžtant!
Ką dar galiu pasakyti apie Džefą?
Gimęs jis svėrė 4,5 kg.
Žinau, žinau – gėdinu.
Jo mama vos atlaikė. Pažiūrėkit į tuos pečius.
Gerai. Gana.
Jis buvo didelis kūdikis. Vaje...
- Pokštininkas. - Užteks.
Tau mikrofono gana.
Ačiū, Rio.
Kur Mailsas?
Ne visada žinojau, kuo noriu užsiimti.
Jaunystėje mane domino daug skirtingų dalykų.
Su broliu užaugom šiame rajone.
Buvom eiliniai gatvių žiopliai.
Čia aš – Šarvuotis!
Jūs vydavot mus iš savo parduotuvių,
o dabar jumis rūpintis yra mano pareiga.
Tada mums gimė sūnus
ir viskas pasikeitė į gera.
O, ne.
Iš tiesų reiktų sveikinti ne mane, o jus.
TORTAI IŠVAŽIUOJA...
Už mano brolį, kurio mums trūksta kiekvieną dieną.
ARONAS DEIVISAS ILSĖKIS GALIOJE
Garantuoju, kad jis iš manęs juokiasi.
Mane paskirs kapitonu, brol.
Už mano žmoną. Mi amor.
Geriau nė nepradėsiu, nes negalėsiu sustoti.
Tada jau tu atiminėsi mikrofoną.
Ir už mano sūnų...
Tik dėl jo viską ir darau.
Myliu tave, Mailsai.
Visada tave palaikysiu.
Beni, junk muziką!
Nudėsiu tą nenaudėlį.
- Sveikinimai, Džefai! - Sveikas!
Ačiū, kad atėjai.
- Labas, Mailsai! Kur buvai? - Labukas!
- Kaip mokslai? - Puikiai.
Tavęs ieško tėvai.
Kodėl? Visą laiką buvau čia.
- Oye. - Labas.
Turėjai ateit 17:00. Parodei nepagarbą tėčiui.
Praleidai jo tostą.
Bent matei tortus? Užrašiau kai ką labai gražaus.
NESIDIDŽIUOJU
Norėjau ne taip.
Tavo tėtis 8 mėnesius mokėsi.
9. Tas pats, kas gimdyt.
- Ne tas pats. - Ne, ne.
Palikai mus vienus su konsultante.
Turėjau išlėkt.
Kur? Keverzot grafičius?
Šėliot su draugais, kurių nepažįstu?
Pasiaiškink.
- Jau patys viską paaiškinot. - Labai juokinga.
- Turim juokdarį sūnų. - Aš nesijuokiu.
Nesijaučiu suaugęs.
Šaunūs marškinėliai.
Jau ragavot užkandžių?
Oye. Su kuo leidi laiką?
- Su Genkiu? Jis man niekad nepatiko. - Patiko.
- Vadina mane vardu. - Mums tai nepatinka.
- Turiu ir daugiau draugų. - Pavyzdžiui.
Piteris.
Bet jis išsikraustė.
Dar yra Gvanda.
Bet ji irgi išsikraustė.
- Por favor, nereikia. -Čia ispanglų?
O nepagalvojot, kad nebūdamas su jumis
darau gerus, asmeniškus, neįtikėtinus dalykus?
- Ne. - Ne.
Man 15. Aš beveik suaugęs.
- Nė neturi vairuotojo pažymėjimo. - Mama irgi!
Nes gyvenam Niujorke ir neplanuojam išsikraustyt.
-Čia mano gyvenimas. - Ne.
Jis priklauso man, tavo tėčiui ir tavo abuelos' y abuelas',
kurių dėka turi tai, apie ką galėjau tik pasvajoti.
Gerai jau. Koks skirtumas.
-"Koks skirtumas?" - Oho.
"Koks skirtumas?"
Galiu pasakyt?
- Sakyk. - Tau namų areštas!
- Ką? - O, taip!
- Kiek laiko? - Mėnesį!
- Tėti! Mama, čia rimtai? - Kuo rimčiausiai.
- Jūs nesuprantat. - Tu visiškai teisus.
Nesuprantu, kas su tavim vyksta. Gal imk ir pasakyk?
Bent kartą paklausykit!
Gerai. Pirmyn. Kalbėk.
Ką tokio svarbaus turi pasakyt?
Žinot... Tiek to.
Taip, taip – bėk.
Tu nubaustas dviem mėnesiams!
Juk gerai susitvarkėm?
Du mėnesiai...
Aš Žmogus-voras. Koks dar namų areštas?
GVEN
Mailsai!
Neužsiėmęs?
Kaip čia...
Kaip sekasi?
Gerai.
Puikiai. Čia tai bent.
Koks tu aukštas. Augimo šuolis?
O tavo plaukai... parausvėjo.
-Čia tavo vaikystės kambarys? - Aha.
Bet mano bendrabučio kambarys labai suaugėliškas.
Kadaise ir aš su tokiais žaisdavau.
- Jis kolekcinis. - Turėjau šitą.
- Labai retas ir trokštamas... - Kodėl neišpakavai?
Nieko tokio...
-Čia tu piešei? Geras. - Ne.
Oho, kiek čia jų.
Aš irgi tavęs pasiilgau.
Tai ką čia veiki?
Maniau, daugiau tavęs nepamatysiu.
Nori kur nors išlėkt?
Man namų areštas.
Gaila.
O Žmogui-vorui?
Na...
Mailsai.
Tavo tėtis pasiruošęs tave išklausyti.
Trys mėnesiai namų arešto!
Pala, pala.
Egzistuoja kiečiausių voražmogių elitinė draugija?
Yra tokia Džesė Driu.
Vairuoja mocą. Ji visko mane moko.
Aš irgi daug visko išmokau.
Patobulėjau visame kame.
- Nejaugi? - Aha.
- Pažiūrėkim. - Varom.
Pro adatos skylutę.
Juokų darbas.
Draugiją įkūrė Migelis.
Aišku. O kas tas Migelis?
Pusiau nindzė, pusiau vampyras Žmogus- voras. Bet gerietis.
Gerietis vampyras. Norėčiau pamatyt.
Prieš kiek laiko prisijungei?
Prieš kelis mėnesius.
Tai jau senokai.
Už šitą gausi du taškus.
Neblogai.
Grąžą pasilikit!
- Tai dėl to klubo... -Žiūrėk.
- Kuo užsiimat? - Dryžuotas tipas. 10 taškų.
Saugom multivisatą nuo sugriuvimo.
Maniau, jau apsaugojom.
Aną savaitę vykom į Šekspyro laikų dimensiją.
- Hobis ir aš... - Kas tas Hobis?
Tau jis patiktų.
Kartais lieku pas jį nakvot.
Ta prasme, per naktį?...
Jie griežtai prižiūri, kur keliauju,
antraip būčiau užsukus anksčiau.
O kodėl atvykai dabar?
Nelaižyk.
Gven!
Kur prapuolei?
Kur ji dingo?
Štai kur tu. Ką darai?
Laukiu tavęs.
Ne, tikrai ne ta graikų mėsaininė.
-Šauni vietelė pamąstymams. - Išties.
Kam reik bėgtakio, kai yra Viljamsburgo banko pastatas?
Taigi...
Tu ir tėtis.
Vis dar nekalbat?
O apie ką mums kalbėt?
"Labas, tėti. Kaip tau šie keli mėnesiai?
Vis manai, kad nudėjau geriausią draugą?"
Nežinau.
Jei pasakyčiau savo tėvams, galbūt...
Nesakyk.
Pasikliauk manim.
Na...
Gal kai kurie dalykai skirti žinoti tik mums.
Visai geras požiūris.
Emociškai aš labai brandus.
Lenkiu savo bendraamžius.
Su tavim visada gera pasikalbėti.
- Tikrai? - Aha.
Mažai su kuo pasikalbėsi tokiom temom.
Tai jau tikrai.
Kas?
Po Piterio mirties daugiau draugų be tavęs neturėjau.
Išskyrus Hobį.
Tai kas kita.
Ką turi galvoj?
Nežinau.
Tu ir aš...
Mes panašūs.
Tuo, kas svarbiausia.
Visose kitose visatose Gven Steisi įsimyli Žmogų-vorą.
Ir visose kitose visatose
tai baigiasi blogai.
Viskam yra pirmas kartas.
Oho. Jausmai sužadina alkį.
Aha. Šitie plátanos – grynai pačirškinti jausmai.
Ji panaši į galinčią balsuoti.
Turbūt nė nemoka ispaniškai.
¡Qué barbaridad!
-Šitą mūvėdama netrūkčioji? - Aha. Kietai.
Ką turiu padaryt, kad Migelis Ohara mane pastebėtų?
Užtarsiu tave.
Turėdamas tokį laikrodį galėčiau keliaut su tavim.
Mailsai...
Juk išgelbėjau multivisatą.
Mūsų komanda labai nedidelė.
Galiu tapt nematomu ir nukrėst elektra.
Nelabai yra vietų.
Aišku.
Jei būtų mano valia...
Žinau.
Ne, ne, ne!
- Nejunginėk! - Gerai jau.
- Jis labai jautrus. - Jėzau.
Atleisk. Nenorėjau pratrūkt.
Aš irgi atsiprašau.
Sveikučiai!
- Labas. - O, varge.
Aš Mailso mama.
Rio! Labas! Daug apie jus girdėjau.
Kreipiesi vardu. Aišku.
Šitą radom Mailso kambary...
Turbūt buvai užsukusi?
O jūs turbūt Džefas.
Ji pavadino mane vardu. Miela.
Turbūt norėjai pasakyt "leitenantas Moralesas".
Būsimas kapitonas Moralesas.
Kapitone.
Gvanda – draugė iš mokyklos.
Aha. Tiesiog plepėjom.
Tik neatimk jo iš manęs.
Mama!
Juokauju. Jam namų areštas, tad nepavyktų.
- Bet nesudaužyk jam širdies. - Mama!
- Velnias. Man metas. - Alfa būry, turim bėdą.
Nuėjau per mažai žingsnių.
Tikrai norėčiau pasilikt.
Atleisk.
Viso gero.
Iki.
Žinau, kad nori kažką pasakyti.
Tikiuosi, nesugadinau reikalo, vyruti.
Jeigu ką, jaunimas taip nekalba.
Nelengva suprasti,
kad mano berniukas jau nebe berniukas.
Žinau.
Papá, juk žinai, kad gali man pasakyti viską.
Na...
Aš...
Atsiprašau, kad pavėlavau.
Eik.
Ji visai miela.
Čia triukas?
Aišku, kad ne. Jėzau.
Ką tu?...
Truputį patvarkysiu.
Daug metų rūpinausi šiuo mažu berniuku –
kad būtų mylimas,
kad visur jaustųsi gerai.
Dabar jis nori išskleisti sparnus ir siekti didžių tikslų.
Tiesiog nerimauju,
kad kiti tavim nepasirūpins taip, kaip mes.
Kad nepalaikys taip, kaip mes.
Todėl susitarkim.
Pažadėk, kad pasirūpinsi tuo mažu berniuku.
Kad priminsi jam, iš kur yra kilęs
ir kad yra mylimas.
Ir užtikrinsi, kad jis neleistų
tose prašmatniose vietose besisukiojantiems žmonėms aiškinti,
kad jam ten ne vieta.
O kai jis grįš namo –
geriau jau grįžtų –
tai pasirodys anksčiau
ir atneš normalų tortą.
Sutarta.
Pažadėk, Mailsai.
Pažadu.
Tiesiog...
nepaklysk.
Gerai.
Puiku.
O dabar varyk.
Grįžęs vis tiek būsi nubaustas.
Šypsausi lyg juokaučiau, bet nejuokauju.
Taip ir supratau.
Pasimatysim vėliau.
Grįšiu su tortu.
Velnias.
Ei! Automobilis!
Po galais.
Prakeikimas.
TAMSIOJI MATERIJA
DR. DŽONATONAS ONAS
ŽEMĖ 42 MIRĘS
- Parodyk, kas nutiko. - Jungiama.
Na, žinoma. Man reikia daugiau dėmių!
Atsakymas buvo tiesiai ten, kur turėtų būti mano nosis.
Tereikia trupučio dimensinės medžiagos.
Velnias.
Prastas pavadinimas. Nesu labai originalus.
Elektros tinklai, prijungti prie greitintuvo prototipo
sugeneruos koncentruotą tamsiąją energiją.
Velnias.
Štai kodėl dievinu mokslą!
Prakeikimas!
Reikia tik tiek, kad nusigaučiau iki normalaus greitintuvo.
Žmogau-vore, sumokėsi už viską,
ką iš manęs atėmei.
Turėtų pavykti.
Arba išgaruosiu ir aš, ir viskas šiame pastate,
o tai būtų negerai.
- Velnias. - Velnias.
Gelbėkit!
Eina švilpt...
- Velnias. - Velnias.
Atvaizdavimas baigtas.
Kodėl, kodėl, kodėl?!
Gven, Gven, Gven!
Gven. Labukas.
Ką veiki?
Nieko. Viskas kuo puikiausiai. Čiau.
Kur blogiukas, kurį turėjai stebėti?
Trumpam išėjo.
- Rimtai?! - Jis tik eilinis niekšelis.
- LAILA! - Nereikia...
Ieškau.
Radau. Vis tik ne.
Pala...
Koks vikrus.
- Aplankei savo draugelį? - Ką? Ne.
- Tą Mailsą. - Na...
Tu čia rimtai?
- Mačiau jį trumpai ir iš tolo. - Iš kiek toli?
Iš... maždaug tiek.
- Va tiek. - Labai mažas atstumas.
Mergyt!
Norėjau įsitikinti, kad jam viskas gerai.
- Su tavim neįmanoma. -Žinau, kad susimoviau.
Jis negali įsitraukti.
Žinau.
Daugiau su juo nesimatysiu.
Ką tu sakai?
- Jis kuria savo portalus. - Ką?
Gali persikelt kur užsigeidęs. Pakeist visą įvykių eigą.
Sakei, kad jis – eilinis niekšelis. Žinai, ką tai reiškia?
Visose jo aplankytose dimensijose yra "Alchemax".
- Ką jis sumanė? - Nežinau.
Jis kaupia galią, kad įveiktų mane.
Tiesiog puiku. Susipažinkit – mano geriausia mokinė.
Aš jį sučiupsiu. Paprašysiu pagalbos.
Jei Migelis sužinos, kad leidau...
Nieko jam nesakyk. Jis mane išvarys ir...
lieps grįžti namo.
Radau. Žemė 50101.
Ką nori daryt?
Nejau nesi suklydusi
ar per daug su kuo nors suartėjusi?
Esu.
Bet įveikiau savo jausmus.
Įspėk vietos Žmogų-vorą.
- Pasakyk, kad atvyksta Gven. - Gerai.
- Ačiū. - Prašom.
- Daugiau nenuvilsiu. - Tylėk.
Turi valandą viską ištaisyti.
Antraip negalėsiu tau padėti.
Sudie, Mailsai.
Atsiprašau! Sveikinimai!
ŽEMĖ 50101 MUMBATANAS
Matai? Nerealu. Jaučiuosi kaip naujai gimęs.
Kur dingai?
- Net veidrody savęs neatpažinčiau. - Nejudėk.
Bet pavydėčiau tam, kurį matyčiau.
- Radau anomaliją. - Gal dar ir sučiupsi.
Baik kištis. Tu kišiesi.
Atleiskit, vietos žmonės.
Keturi ant vieno mopedo. Pavojinga.
Skaniai atrodo.
Kur man rast "Alchemax"?
Tai pastatas su dalelių...
Ei, žalmargi! Pasakyk "mū"!
- Geriau nesugalvojai? - Gven!
- Atvykau padėt! - Mailsai?...
Ups! Nesitikėjai, ane?
O, ne!
Aš irgi. Šiandien gerai varau!
- Pagausiu! - Tu mane sekei?
Ne. Pamačiau, kur eini, ir tau nematant atėjau iš paskos.
Neturėtum čia būt!
Ką čia tauški? Aš padedu...
Ne, ne, ne!
Man nederėjo tau rodytis.
Oho.
Kas naujokėlis?
Sveikas, Pavai. Čia Mailsas. Ir jo niekas nekvietė.
Rimtai pasirodei nekviestas?
- Būtent! - Turbūt tave įsižiūrėjęs.
- Ramiau. - Tikrai ne.
- Permatau žmones kiaurai. - Meluoja.
Kas tu toks?
- Džiugu, kad paklausei, naujoke. - Aš ne naujokas.
Aš Pavitras Prabakaras. Pastarąjį pusmetį esu...
Pusmetį? Ir jau gavo laikrodį?
- Na... - Būti Žmogumi-voru lengva.
Atsikėlęs nesportuoju,
nes ir šiaip esu raumeningas. Nenoriu perspaust.
Tobulų plaukų beveik neliečiu.
Nenaudoji visiškai nieko?
Užtenka kokosų aliejaus, maldų ir genetikos.
Tada užsuku į mokyklą. Stengtis nereik, bet ai.
Pakovoju, pašeriu benamius šunis,
atsigeriu čai su teta Maja...
- Dievinu čai arbatą. - Ką pasakei?
"Čai arbata?" "Čai" ir reiškia "arbata".
Sakai "arbata arbata".
Aš juk nesakau "kavos kavos su grietinėle grietinėle".
Atsiprašau.
Tada susitinku su savo mergina Gajatri.
Ji – ultra klasiška paauglė.
Pamaniau, kad šiandien galėtume...
Sveiki, inspektoriau Singai. Čia jūsų dukra. Aš jos nepažįstu.
Be to, gyvenu geriausiam mieste pasaulyje - Mumbatane.
Aprodysiu.
Čia kamščiai, čia kamščiai, čia kamščiai.
Čia britai pavogė mūsų artefaktus.
Sveikas, Žmogau-vore.
- Labas. - Sveiks.
- Ne tu. - Su kuriuo kalbi?
- Manau, su manim. - Atspėjai.
Aš juo pasirūpinsiu!
Oho. Kaip sekas?
Matosi, kad geriau varau?
Užsiimu savęs tobulinimu.
Ir tam atvykai į Indiją.
Grynai vakarietiška klišė. Čia tau ne "Valgyk, melskis, mylėk".
Ne tai turėjau galvoje.
Tuoj pasipils klausimai apie šafraną, kardamoną
ir "naan" duoną, kas yra "duona duona".
Tas pats, kas sakytum "čai arbata".
- Dievinu čai arbatą. - Ne!
Tu rimtai?!
Kažkaip ne taip pradėjom. Pasikalbėkim.
Dėl tavo kaltės pasijutau taip, lyg manyje žiojėtų skylė.
Visi turim skylių.
Bet dabar žinau, kuo galiu ją užpildyti –
dar daugiau skylių.
Nesuprantu logikos!
Suprasi.
Aš sveikas.
- Nesijaudinkit. - Nesijaudinam.
Tai bent romantinė įtampa!
Jei prisidarys dar skylių...
Susieis? Nesusieis?
...jis taps nesustabdomas!
- Jam nevalia pasiekt... -"Alchemax"?
Matot?
Kaip jūs išvis susikaupiat?
Ar jis žino apie Hobį?
- Ką turėčiau apie jį žinoti? - Panašu, kad nežinojo.
Bakst.
Viso gero. Viso gero. Ačiū, kad atėjot.
Gal galėtumėt išjungti skydą?
Ji išsijungs tik pasibaigus greitintuvo sekai.
Greitintuvo seka?...
O, ne.
- Stok! - Tu nesupranti, ką darai!
Greit nebebūsiu tik eilinis niekšelis.
Atsiprašau, kad taip pavadinau! Esi talentingas blogiukas!
- Dar ne. - Jungiamas greitintuvas.
Ne!
ĮJUNGIAMA
Kaip sekasi?
Puikiai.
Ar kas turi minčių?
Turiu daug, bet ne į temą.
Atsitraukit.
Tobulinau naują triuką.
Kiek tai truks?
Kantrybės.
Mums ką nors daryt ar tiesiog stovėt?
Tu jį krauni ar?...
Ne. Sugersiu ir paleisiu energiją.
Ar šita tavo galia turi pavadinimą?
Neklausinėkit, kol nebaigiau.
Leiskit susikaupt.
- Hobi! - Biče!
Hobis?
Dar vienas. Smagu, kad jūsų tiek daug ir skirtingų.
Bičiuk! Ką tu, seneliuk?
Kokia čia kalba?
Britiškai tai reiškia "mes sutariam ir esam draugai".
Šitas jaunėlis iš Žemės 1610?
Tu supranti, ką jis sako?
Hobi, ačiū, kad sudaužei skydą!
Aš padariau pradžią.
Patarimas: naudok delnus, ne tik pirštus.
Kas per kostiumas? Jam kraujuoja pažastys?
Mailsai, Hobis. Hobi, Mailsas.
Nesu apie tave girdėjęs. Gven neminėjo.
Aš vardu Hobis Braunas.
Man įkando...
Norėtumėt sužinot, ar ne?
Pastaruosius trejus metus esu... Pala, pala.
Manot, atskleisiu savo slaptą tapatybę? Nejuokinkit.
Bet čia tik kai nekoncertuoju, nekovoju su fašistais,
nerengiu neteisėtų protestų, nedarau stipraus meno
ir nesėdžiu bare su savo šutve.
Nesu geras pavyzdys. Buvau modelis.
Nekenčiu ryto, ministro pirmininko ir etikečių.
Jei vadini save didvyriu,
esi save įsimylėjęs autokratas.
Maniau, nekenti etikečių.
Gvende, palikai pas mane džempą.
- Kas tas džempas? - Megztinis.
- Kiek megztinių turi? - Jis turbūt ne mano.
- Ir dantų šepetėlį. - Ką?
Ar čia mano konversai?
Jūs – puiki komanda.
- Netikiu komandom. - Juk groji grupėj.
Netikiu pastovumu.
Jis groja mano nervais.
Mums tai į naudą.
Pagaliau pasieksim savo potencialą.
Tu turėsi savęs vertą priešą,
o aš nebebūsiu pajuokos objektas!
Nesi pajuokos objektas!
- Taip? - Faktas.
- Visiškai nejuokingas! - Netikiu komedija!
Juokauju!
Matai? Niekas iš tavęs nesijuokia!
- Po šito tikrai nesijuoks. - Ne!
Dar vienas lengvas darbelis įveiktas.
Atbėgu!
Kas čia buvo?
Ateitis.
Atimsiu iš tavęs viską –
kaip tu atėmei iš manęs.
Ką?...
Susitiksim namie, Žmogau-vore.
Mailsai!
Tu sveikas? Reikia bėgti.
Mikliau. Blogai jaustis nėr laiko.
Visi, chalo, chalo!
Mes patrauksim žmones, jūs imkitės pastato.
Gerai. Bet ne todėl, kad liepei.
Bėkit!
- Atsargiai! - Mažyte!
Gajatri!
Gajatri! Ne!
Gven, įspėju.
Gali pasikeisti įvykių eiga.
Būk atsargi.
Supratau.
Padėkit!
- Greičiau! Visi čia! - Padėkit!
NEBIJOK! ATBĖGU!
Inspektoriau Singai!
Galiu išgelbėti abu!
- Pasirūpinsiu juo! - Mailsai!
Nesijaudink! Čia kaip pro adatos skylutę.
- Tai pavojinga. - Viskas bus gerai. Pažadu.
Mailsai!
Ne!
Tu sveikas.
Juk pažadėjau.
Kaip tu? Labai išsigandau.
Tiksliau...
Regis, esi miela, jauna panelė, kurios nepažįstu.
- Baba! - Gajatri!
Baba.
Neblogai, ką?
ĮVYKIŲ EIGOS PASIKEITIMO IŠVENGTA
Neblogai.
Nesu mačiusi jo tokio susijaudinusio.
Šaunuolis.
Seneliuk! Čia tai pavarei!
Lengviau nebūna!
Tai ką manai?
Tą patį, ką visada –
kad tu nuostabus.
Mes visai gera komanda.
Ar ne?
Taip.
Kas vyksta?
Čia kapitalizmo metafora.
Čia kur kas blogiau.
Apsupkit perimetrą ir išveskit civilius. Pasirūpinkim kvantine duobe.
Labas, aš Mailsas. Jau matėmės.
- Tada buvau nematomas. -Žinau, kas tu toks.
Ar pavyks tai sutvarkyti?
Leisk paaiškinti...
Migelis liepė grįžt į būstinę.
- Mailsas jau išeina. - Visiems.
Nevykdau įsakymų. Jis irgi.
Mane kviečia į būstinę?
MAILSAS MORALESAS: ŽMOGUS-VORAS
O tu ir po kauke kietas?
Aš visada kietas.
NUEVAJORKAS, ŽEMĖ 928
Ei. Mums čia.
Čia nerealu.
- Aptikot Dėmių? - Paklausiu.
MALALA VINDSOR, MOTERIS-VORĖ IŠ ŽEMĖS 835
Ar kas matė kokią dėmę?
- Labai juokinga. Kas dar kokį šaus? - Turiu dar kelis.
Galva neišneša.
Čia tik fojė.
Sveikas atvykęs į Vorų draugiją.
Truputį perspausta, ar ne?
Sakei, kad tai tik mažas elitinis būrys.
Dauguma dirba nepilnu etatu.
Ar pasakojai jam, kaip jis čia įsipaišo?
Šiek tiek.
- Per mažai. - Gaudyk.
Nuosavas laikrodis!
Tik dienos leidimas.
Jis apsaugos nuo...
šito.
- Gven! - Piteri.
Sveiki. Aš Mailsas.
- Gven. - Piteriai.
Aš naujokas.
Piteri, nuvežk komandą į punktą, kad padėtų sutvarkyt Dėmiaus jovalą.
PITERIS PARKINGAS IŠ ŽEMĖS 53931
Jovalu nevadinčiau. Greičiau jau būsima sėkme.
Benai...
RAUDONASIS VORAS BENAS REILIS IŠ ŽEMĖS 94
Negaliu kalbėt. Galvoju apie praeitį.
Nežinau kodėl, bet tu mums reikalingas.
Ypač šiurpus prisiminimas.
Jam viskas gerai?
Sveikas gyvas. Aš Vebslingeris.
O kam arkliui kaukė?
Kad paslėptų snukį.
Nagi!
Kas narvuose?
Anomalijos. Tie, kurie buvo ne savo dimensijose.
Įkrečiam jiems ir išsiunčiam namo.
Nieko įdomaus.
- Turim kelis Daktarus Oktavijus. -Įdomu.
Briedsterijų.
- Panelę Steriją. Žaidimo personažą. - Dievinu žaidimus!
- Ir dar vieną. - Kalbi su manim?
Šriftą.
- Kad tave kur Helvetica! - Drąsu.
Įdomų Kreiveną.
Nuobodų Raganosį.
Bastūną.
- Bastūną? - Ne tavo.
Sveikas.
Spoksot nemandagu.
- Jį pagavau aš. - Aš paslydau.
Visą darbą padariau aš.
Kiek bendrų misijų turėjot?
- Nedaug. - Porą tuzinų.
Tiesiog puiku. Atsiprašau.
MARGO KES – VORĖ-BAITĖ IŠ ŽEMĖS 22191
Aš Žmogus-voras.
Eina sau! Mes visi čia tokie.
Gal galim eit?
Kas tu?
Avataras.
Mano kūnas namie su tėvais. Geimina ir valgo traškučius.
- Nė nesuprantu, apie ką kalbi! - Nes nesiklausai!
Čia geriau.
Suprantu.
O čia kas?
Kai kas kietu pavadinimu.
-Čia namų mašina. - Sakiau.
Balsavau prieš.
Ji nustato, iš kokios dimensijos tavo DNR
ir tave grąžina.
Labai humaniška ir visiškai nešiurpi.
Čiau! Ir negrįžk!
Einam. Neverskim boso laukti.
- Iki greito. - Judinkis!
- Sėkmės. - Viso!
Migelis alkanas ir piktas.
Jis mėgsta valgyklos empanadas.
Neklauskit kodėl.
Aš esu Migelis Ohara.
Vienintelis šios dimensijos Žmogus-voras.
Bent jau buvau.
Esu kitoks nei visi.
Man ne visada patinka tai, ką turiu daryti.
Bet žinau, kad niekas kitas to nepadarys.
Per daug paaukojau, kad sustočiau.
Spėju, jis nieko nedaro.
Gal ir darė, kol nenulupai nuo sienos.
Tai propaganda,
skirta atitolint tave nuo tiesos.
Ir kokia ta tiesa?
Neraukiu. Jie to ir nori.
*"NERAUKIU" KOKNIO TARME REIŠKIA "NEŽINAU"
- Kodėl nori prie jų prisijungt? - Kad gaučiau laikrodį.
Pasidaryk pats.
Lažinuos, kad gyveni gerai ir turi gerus tėvus.
Jie visai nieko.
Dabar mes susipykę,
bet jie linki man gero, tad...
Apmaudu.
Kodėl?
Nes nesi pasiruošęs kitiems.
- Mums pavyko! - Taip, mija.
Šaunuolė.
Geriausia Žmogaus-voro savybė yra nepriklausomybė.
Tu pats sau viršininkas. Tau jų nereikia.
- O kodėl pats esi čia? - Saugau savo būgnininkę.
Aš irgi noriu būt komandos dalim
ir matytis su draugais, o tam man reikia laikrodžio.
Baikit.
Gerai. Raminamės.
Tik nepasirašyk neišsiaiškinęs, už ką kovosi.
Žinau, kad lėtai,
bet jam taip patinka.
Migeli Ohara, susipažink su Mailsu Moralesu.
Moku ispaniškai.
- Nekantrauju pradėt. - Puiku.
Turiu minčių, kaip pagaut Dėmių.
Jis tenori, kad į jį žiūrėtų rimtai...
Jis nerimauja dėl Dėmiaus. Dėmius – mano reikalas.
Ką aš padariau?
Migeli! Tai ne jo kaltė.
Pala, pala...
Išsprogdinai dar vieną plyšį!
- Jis nesuprato, ką daro. - Aš suprantu... Ką?
Bet tu supratai.
O tave išvis ignoruosiu.
- Nė negaliu žiūrėt. - Manęs čia nėra.
Arba esu.
Kas vyksta?
Migeli, nekibk prie vaikio!
Jis turėjo netikusį mokytoją.
Buvo užprogramuotas nesėkmei.
- Piteri! - Vaje, vaje!
Pasirodė nuolankusis Žmogus-voras!
- Mailsai! - Biče!
Nebijok mano bičiulio Migelio. Jis loja, bet nekanda.
- Piteris. - Tu man patinki. Puikiai atrodai.
Tu irgi neblogai atrodai.
Kaip neblogai?
Kas nutiko? Kraujuoja pažastys?
Nesijaudink. Gausim tau naują kostiumą.
Piteri, pasakyk jiems...
Pala... Kas čia?
Meidei!
- Turi kūdikį! - Turiu.
Neįtikėtina.
Tik nenusiimk dienos leidimo!
Tau irgi davė? Nežinojau, kad gamina ir suaugusiems.
Aš tuoj. Meidei!
Mažoji anarchistė.
Pačiupsiu tave! Ateinu!
Nejudėk. Pagavau!
Per anksti pritaisiau voratinklių šaudyklę.
Nereikėjo. Suklydau.
- Parodyt nuotraukų? - Ji juk čia.
-Žiūrėkit. - O, jau rodai.
Ji nuostabi.
Čia ji juokiasi. Čia pyksta.
Čia labai susikaupusi.
Iš kitos žvengsit.
Migelis numirs iš juoko. Migeli, žiūrėk.
Bandau kalbėt rimtom temom.
Esi vienintelis nejuokingas Žmogus-voras. Mes turėtume būt juokingi.
Multivisatos likimas...
Iškart neįdomu.
Vos tau ištarus "multivisatos likimas", mano smegenys išsijungia.
Užuodžiat? Meidei pakakojo.
Gryna Parker. Štai kas nutinka mums suvalgius avokadą.
Tu suardei įvykių eigą.
-Įvykių eigą? - Vaikis nemąstė.
Jis dirba ne taip.
Neįžeidinėk.
Nusikakojai ant šitos įstaigos. Šaunuolė.
Kodėl pyksti? Juk visus išgelbėjau.
Čia ir bėda.
LAILA, junk.
Ką jungt?
Kaip tai "ką"? Tą dalyką, kuris viską paaiškina.
Gerai.
Kas čia?
Čia yra viskas.
Gali konkrečiau?
Gali patylėt?
- Aš tik... -Čia...
regi mus visus.
Visų mūsų gyvenimai susiraizgę
į nuostabų gyvenimo ir likimo voratinklį.
Vorų visata.
Skamba...
kvailai.
Čia Arachnohumanoidinė polimultivisata.
O tai irgi skamba...
kvailai.
Ar čia linijų susikirtimo taškai?
Jie vaizduoja esminius įvykius,
nutinkančius kiekvienam Žmogui-vorui.
Vieni jų geri.
Kiti blogi.
Treti siaubingi.
Nesustok.
Dėdė Aronas.
Šiame –
įvykyje ASM-90 –
miršta Žmogui-vorui artimas policijos kapitonas.
Jis bando išgelbėti vaiką kaudamasis su priešu.
Kapitone Steisi...
Man labai gaila.
Ne...
Tai nutiko ir tau?
Ir man.
Ir ką?
Tai neišvengiama.
Esminiai įvykiai jungia mūsų gyvenimus,
tačiau tas jungtis gali kas nors nutraukti.
Štai kodėl anomalijos
tokios pavojingos.
Inspektoriaus Singo mirtis buvo esminis įvykis.
Tavęs neturėjo ten būti. Neturėjai jo išgelbėti.
Štai kodėl Gven bandė tave sustabdyti.
Mailsai!
Maniau, bijai dėl mano saugumo.
Taip ir buvo.
Abu variantai.
Kadangi pakeitei istorijos tėkmę,
Pavitro dimensija yra.
Jei mums pasiseks, užkirsim tam kelią.
Bet sekasi ne visada.
Tai ne mano, o Dėmiaus kaltė.
Taip nutinka sutrikdžius įvykių eigą.
Iš kur žinai?
Nes kartą padariau tą patį.
Radau pasaulį, kuriame turėjau šeimą ir buvau laimingas.
Tiksliau, kita mano versija.
Ta versija buvo nužudyta.
Nutariau jį pakeisti.
Maniau, tai niekam nepakenks,
bet klydau.
Tėti!
Tėti, ne!
Ar ne taip, Piteri?
Taip.
Pakeisi per daug įvykių, išgelbėsi per daug kapitonų,
ir galim visko netekti.
Mano tėtį paaukštins į kapitonus.
Ne.
Atimsiu iš tavęs viską –
kaip tu atėmei iš manęs.
Atbėgu!
Tai padarys Dėmius.
Jį nužudys Dėmius.
Kada tai nutiks?
- Kada tai nutiks?! - Po dviejų dienų.
Kai jau bus davęs priesaiką.
Bent jau taip numatoma.
Apgailestauju, Mailsai.
Grąžink mane namo.
Negaliu. Ne dabar.
Tai ką man daryt? Leist jam mirt?
O kaip tavo tėtis?
Jis irgi kapitonas, ar ne?
Taip.
Tai viskas?
Nesiimsi jokių veiksmų?
O kaip dėdė Benas?
Jei būtum žinojęs tiesą, būtum leidęs įvykiams tekėt sava vaga?
Jei ne dėdės Beno mirtis,
daugumos iš mūsų čia nebūtų.
Ir geri darbai, kuriuos esam padarę,
neegzistuotų.
Tai turim leisti žmonėms mirti,
nes kažkoks algoritmas sako, kad taip turi būti?
Juk supranti, kaip nesąmoningai tai skamba?
Gali išgelbėti vieną žmogų
arba visą pasaulį. Visus pasaulius.
Galiu išgelbėti visus! Žmogus-voras visada...
Ne visada.
Visi norėtume gyventi kitaip.
Patikėk – aš bandžiau.
Kuo daugiau pastangų dėjau, tuo daugiau žalos dariau.
Neįmanoma turėti visko.
Mums tenka aukotis.
Toks mūsų darbas.
Tokia tavo pareiga.
Mailsai...
Pene.
Kas vyksta?
Čia intervencija?
Žinom, kad tau nelengva,
bet tokia ta tiesa.
Todėl ir susirinkot? Kad atseit švelniai praneštumėt?
Anąkart suveikė, tai bandot vėl.
Neskubėk.
Buvai teisi, Gven.
Tau nederėjo man rodytis.
- Vaiki... - Baik taip vadint.
- Teisingai. - Nepadedi.
Ir gerai.
- Mailsai... - Negalit manęs prašyt negelbėt tėčio.
Aš ir neprašau.
- Palauk... - Tiesiog nuostabu.
Nedaryk to!
Jei jį paleisim, pridarys dar daugiau žalos.
- Gana! - Ei, Piteri Penai.
Paleisiu po kelių dienų.
Apgailestauju, kad taip baigėsi, vaiki.
Liepiau taip nevadint!
Mailsai!
Ką gi.
Iškart atsiprašau. Aš blogas tėtis.
Jei ką, metu darbą.
Dėmesio: reikia sustabdyti Žmogų-vorą.
- Tave? - Mane?
Mailsą Moralesą!
Jis ketvirtam sektoriuj!
4 SEKTORIUS
Čia jis?
Ar man ant veido voratinklis?
Ten Mailsas! Jis... Apsisuk!
Nieko nematau.
Ar ši diena gali būt dar keistesnė?
Turbūt gali.
Atsiprašau!
Tada pažvelgiau į dėdę ir...
Atspėsiu.
Jis mirė?
Traukiam ginklus sulig trim.
Vienas... Nepalaukei trijų!
Migeli!
Gali nufotkint? Čia pirmos jos gaudynės.
- Mailsas? - Sveika.
- Aš didelė tavo gerbėja. - Ačiū!
Kaip manai, ar humoras mums yra tarsi ramstis?
Pagavai? "Ramstis."
Aš irgi galiu kaip jis.
Velnias. Kažką pasitempiau.
Sveikas, Piteri.
Nėra, kur bėgti.
Suklydau. Buvo, kur bėgti.
Sustok!
- Tai nesivyk! - Tu mane nervini!
Žinau, kad jis tavo draugas, bet kito būdo nėra.
- Mano širdis sako... - Tai naudok galvą.
Tu mano raumeninguose gniaužtuose.
Nė nemėgink...
Atsikabink!
Mailsai!
Leisk man eit.
Bėgti beprotiška.
Šiuo metu tai mažiausiai beprotiškas dalykas.
Man labai apmaudu.
Ir gerai!
Bet kitaip nebus. Tu nelaimėsi.
Palauk. Baik taip lėkt.
Ne!
Nori palaikyt kūdikį?
- Ką? - Paimk kūdikį ir tada pasikalbėsim.
Pokalbis eisis visai kitaip. Iškart pasijusi geriau!
Jaučiuosi puikiai!
Jei prisiglausi prie kūdikio, jausies dar puikiau!
Tu nenusipelnei nuoširdaus pokalbio!
Palaikyk kūdikį ir pažiūrėsim!
Susilaukiau jos tik tavo dėka!
Maniau, jei būsiu geras tėvas,
galbūt ji išaugs tokia kaip tu.
Ši mintis mane ir palaikė, nes tu – nuostabus žmogus.
Man patinka būt su tavim!
Tai kodėl manęs neaplankei?
Nes...
Negalėjau.
Visa širdim troškau prisijungti,
bet ši draugija kitokia, nei maniau.
Blogi dalykai neišvengiami.
Dėl jų tampam tokie, kokie esam.
Bet būna ir gerų dalykų.
Pavyzdžiui, tu.
Ir ji.
Ei!
Visai nemoki laikyt kūdikio.
Nustatėm tavo buvimo vietą. Atvykstam.
Ne! Nenustatėt!
Siųsk visus.
Mailsai, aš nežinojau.
Prašau, pasikalbėkim.
Jau kalbėjom.
Puikus pokalbis.
Gaudykit jį!
Mailsai!
- Kur jis eina? - Nemanau, kad turi planą.
Jei dar neminėjau,
esi siaubingas mokytojas.
Jis ką tik tave įveikė, tad ne toks aš ir blogas.
Jūs abu netikę! Dabar geriau?
Gana apsimetinėt, kad žinai, ką darai!
Turiu planą,
tik dar nepasakiau.
Tikslas – Mėnulis.
Negerai.
Ar čia nagai?
Tu tikrai Žmogus-voras?
O tu?
Kuo save laikai?
Aš esu Mailsas Moralesas.
Man įkando radioaktyvus voras.
Visa kita žinai, mulki!
Ką tu?
Tu nesupranti! Tu – anomalija!
Tai leisk man grįžt namo!
Skundikė!
Tu anomalija visur, kur bebūtum!
Tu – pirmoji anomalija!
Migeli!
Tau įkandęs voras buvo iš kitos dimensijos.
Jis neturėjo tau įkąst!
Migeli, ne!
Egzistuoja pasaulis, kuriame nėra Žmogaus-voro,
nes tas voras įkando tau.
Tu neturėtum būti Žmogus-voras!
Meluoji! Aš esu Žmogus-voras!
Tu esi klaida!
Jei voras nebūtų tau įkandęs, Piteris Parkeris nebūtų miręs.
Jis mirė gelbėdamas tave.
Dalelių greitintuvas nė nebūtų suveikęs.
Dėmius neegzistuotų.
- Viso to nebūtų nutikę. - Piteri!
Visą šį laiką aš vienintelis palaikiau tvarką.
Migeli, ramiau!
Tau čia ne vieta.
Niekada ir nebuvo.
Paleisk!
- Užteks! - Tarėmės ne taip!
Jūs tarėtės?
Tu žinojai?
Visi žinojot?
Nežinojau...
kaip tau pasakyti.
Štai kodėl manęs neaplankėt.
Mailsai, viskas dėl tavo gerovės.
Kas tai sprendžia?!
Nesu vaikas!
Būtent vaikas ir esi.
Esi vaikas, kuris nesupranta, ką daro!
Na, juk atviliojau čia šimtus mūsiškių.
Ką?...
Gal jis ir turėjo planą.
O dabar padarysiu štai ką.
Visi aiškina, kaip turėtų klotis mano gyvenimas.
Ne.
Darysiu savaip.
Sudie, Gven.
Mailsai!
Šito jį išmokiau aš,
tad, sakyčiau, esu neblogas mokytojas.
Ne.
Visai nieko.
Tikrai ne.
Šitą jau turėjau.
Ką?...
Įjungiama grįžimo namo mašina.
IŠJUNGTI SISTEMĄ NE
Nustatytas dimensinis braižas.
TIKSLAS: ŽEMĖ 42
Nagi.
Ne, ne, ne.
- O, ne. - Ne!
Kas vyksta?
Mašina įsijungė pati.
- Kaip tai įmanoma? - Niekaip.
Ji negali veikti be kodo.
- Bet? - Bet veikia.
- Pabandom taip. - Ne!
- O gal taip? - Tu tik trukdai!
Sustabdyk jį!
Kaip tau atrodo, ką čia darau?
Daryk ką nors!
Ir greičiau!
Migeli!
Liaukis!
PERKRAUTI SISTEMĄ TAIP / NE
Ne!
Užteks. Mašina čia niekuo dėta.
Jam tereikėjo paklausyti.
Kodėl jis nepaklausė?
- Gal buvai jam per švelnus. - Gven, nereikia.
Tu leidai jam pabėgt.
- Aš? - Nesučiupai jo.
- Visi giliai įkvėpkim. - Piteri, gal užtarsi?
Kaip dukters tėvas ir motinos sūnus...
- Geriau patylėk. - Kaip liepsi.
Leisk man su juo pasikalbėt.
Jau bandėm.
- Jis mano draugas. -Čia ir bėda.
Ar esi įsitikinęs tuo, kas nutiks, jei jis sutrikdys įvykių eigą?
Nori išsiaiškint?
Sakiau, kad ji bus kliūtis.
Tu klysti.
Džese, pasakyk, kad jis klysta.
Tai kad ne.
Čia rimtai?
Juk sakiau:
jeigu leisi jam pasprukt, nebegalėsiu tau padėt.
Aš su jumis neisiu.
Teisingai.
Ką?...
Kas per velnias?
Keliauk namo, Gven.
Turėtume būti geriečiai.
Ir esam.
Esam.
Džese, Benai, su manim.
Jėgelė!
Kas nors sugaukit Dėmių.
Nepyk, bet mano dukrai laikas miegot.
Ne tu. Tavęs man jau per akis.
Labas, mielasis.
Kaip sekės darbe?
Nė nežinau.
Ar vėl pasiėmei mūsų dukrą į kovą?
Ar pasiėmiau mūsų?.. Ne.
Nes prašei to nedaryti.
Prieiga negalima.
Manai, būsiu geras tėtis?
Klausi tik dabar?
Nėra instrukcijų, kaip auginti tokią kaip ji
ar kaip būti tokiu kaip tu.
Tenka tiesiog koreguoti strategiją tarp kėlinių.
- Beje, čia sporto metafora. -Žinau.
Mokykloj buvai moksliukas, tad pamaniau...
Bet sporto kanalus žiūrėjau.
Kaip pasakysi.
Neįtikėtina.
Pingvinas nieko nepadarė.
Gal galėtum...
Nė neatsisuksi?
Kas?
Ką čia reiškia?
Atsisukau – kaip ir prašei.
Sulysai.
Kur buvai?
Ai, žudžiau savo draugus.
Labai juokinga. Aišku.
- Kur eini? - Nežinau.
Tu geras faras, tėti.
Nešioji ženklelį, nes žinai, kad jei jo nenešiosi tu,
nešios kas nors, kas neturėtų.
Bet turi suprasti,
kad ši kaukė yra mano ženklelis.
Aš irgi siekiu būti teisinga.
Stengiausi elgtis taip,
kad galėtum manim didžiuotis,
bet susimoviau.
Susimoviau.
Turiu galių, bet negaliu padėt tiems, kuriuos myliu labiausiai.
Jie nė gerai manęs nepažįsta,
taigi esu visiškai viena.
Nebežinau, kas teisinga.
Nežinau, ką turėčiau daryti. Žinau tik tiek,
kad negaliu prarast dar vieno draugo.
Visada tave mokiau elgtis pagal taisykles.
Ir ką gero tai davė?
- Aš daviau priesaiką. - Tai suimk mane.
Užbaikim viską.
Negaliu.
Kodėl?
Nes mečiau darbą.
Kada?
Tau įpusėjus šitą kalbą.
Tu...
Tu nebebūsi policijos kapitonas?
Vadinasi...
Mano darbas ir pareigos –
visas šis reikalas – nebeturi reikšmės.
Gyvenime man svarbiausia tu.
Gera kalba buvo, ar ne?
Juk iš anglų tau išvedė 10.
Devynis.
Praleidau kelias pamokas.
Nežinau, ką turi padaryti,
bet šitas daiktas tikriausiai padės.
Jį paliko tikras keistuolis.
JEI REIKALAI NEPAEITŲ. HOBIS
PROJEKTAS "POGRINDIS"
Greit grįšiu.
Pažadu.
Būti tėvu –
tikras kosmosas.
Tu esi klaida!
Jei voras nebūtų tau įkandęs, Piteris Parkeris nebūtų miręs.
Viso to nebūtų nutikę!
Šiame darbe sunkiausia tai, kad ne visus pavyksta išgelbėti.
Sumokėsi už viską, ką iš manęs atėmei.
Gali išgelbėti vieną žmogų
arba visą pasaulį.
Galiu išgelbėti visus! Žmogus-voras visada...
Ne visada.
Kad ir ką darytum, nepaklysk.
Blogi dalykai neišvengiami.
Nežinojau, kaip tau pasakyti.
Tu neturėtum būti Žmogus-voras!
Nesustok.
Patikrinot visas vietas?
- Taip, tėti. - Jo nėra.
LAILA, siųsk visus ieškoti Mailso. Į visas įmanomas vietas.
Sveikinu, kapitone.
Kapitonas būsiu tada, kai prisieksiu.
Didžiuojamės jumis. Iki greito.
Tobula poza.
Galimi neramumai skersgatvyje. Patikrinsiu.
Aš skersgatvyje.
Vyksta kažkas keisto.
Žiūriu į sienas. Norma.
Bet matau kažką prieš save.
Man pavyko.
Aš namie.
Mailsai.
Netinkamas metas?
- Pavėlavau? - Kas tavo plaukams?
Jūs sveiki? Viskas gerai?
Man viskas gerai.
Dėl visko buvai teisi.
Aš visada teisi.
- Apie ką tiksliau kalbi? - Aplankiau neįtikėtinas vietas,
susipažinau su nuostabiais žmonėmis,
bet jiems manęs nereikėjo.
Vis galvojau apie tai, ką sakei,
ir juos visus pamokiau.
Įveikiau juos.
Dabar žinau, koks stiprus esu.
Aš stiprus tavo dėka.
Ir tėčio.
Mūsų šeimos.
Mama,
nutiks kai kas blogo.
Kai kas siaubingo.
Ką čia kalbi? Kas vyksta?
Jis vardu Dėmius.
Jis mano priešas.
Bet aš jį sustabdysiu.
Žinau, kad žinai, jog jums melavau.
Bijojau, kad sužinoję tiesą
nebemylėsit manęs kaip anksčiau.
Bet tada susidūriau su visu tuo
ir dabar...
nebebijau nieko.
Ką nori man pasakyti?
Pažadėk, kad niekas nepasikeis.
- Visada tave mylėsiu. - Pažadėk.
Žinoma. Kad ir ką pasakytum.
Mama,
aš...
Aš Žmogus-voras.
Kas tas Žmogus-voras?
Superdidvyris.
Jam įkando voras.
Jis įgavo voro gebėjimus.
Jis – tai aš.
Čia kai apsirengi savo mėgstamiausiu personažu?
Kaip ten vadinas?...
"Comic Con".
Nenutuokiu, kas tai yra.
Vos neprigavai.
Žmogus-voras. Imagínate.
Kodėl neturi 8 rankų? Ar siūlus leidi iš culito?
- Kartą sapnavau tokį košmarą, bet ne. - Tu tikrai nemiegi?
Baik kvailiot. Čia ne juokai.
Tėtis dirbo su Žmogum-voru.
Jis nežinojo, kad mes – vienas asmuo, bet...
Jei tėtis būtų čia, viską paaiškintų.
Gana, Mailsai.
Ir taip rūpesčių turiu per akis, tad geriau tiesiog padėk.
Palauk. Man reik pasikalbėt su...
O, ne.
Jis ne toje visatoje.
Man įkandęs voras...
...buvo iš kitos dimensijos.
Nuskaitytas dimensinis parašas.
Ta mašina...
nusiuntė mane ne namo.
Dėdė Aronas?
Sveikas.
ŽEMĖ 42
Viskas tvarkoj?
Labai tavęs pasiilgau.
Gerai jau, gerai.
Išsipynei kasytes?
Tyčia?
Taip. Pats vis dar pratinuos.
Gavau viršvalandžių, tad kitą mėnesį tikrai sumokėsiu.
Liaukis. Mes šeima.
Ačiū.
TUO TARPU ŽEMĖJE 1610...
- Labas. - Labas. Kaip sekės su Mailsu?
Pameni, kai jį nubaudei?
- Aš panaikinau bausmę. - Ką?
Trumpam. Netikiu, kad prisidarys dar daugiau bėdų.
- Dar ir kaip! - Nenoriu apie tai galvot.
Mailsai, šiandien dirbsiu per naktį.
-Čia pirkinių sąrašas. - Pasirūpinsiu, kad nupirktų.
Mums metas.
Apsauginiai keičiasi šeštą. Tai mūsų langas, ar ne?
Aha...
Suprantu, apie ką kalbi...
Viskas gerai?
Peršalau.
Judam.
Tikrai prisimeni planą?
Gal dėl visa ko pasikartokim.
Na, kad nekiltų...
bėdų.
Čia nėra Žmogaus-voro.
KAPITONAS DŽEFAS MORALESAS
ILSĖKIS GALIOJE
Nepyk, bet tu savavališkai atšaukei bausmę.
Džefai...
Tiesiog nerimauju, kad jis susidės su blogais žmonėmis.
Spėju, kalta ta mergaitė.
Ką jis sau galvoja su ja būdamas?
Turiu kelis variantus.
Visai nepadedi.
Juk matei, kaip šalia jos švytėjo iš laimės.
Tik viliuosi, kad ji jo neįskaudins.
- Ar čia atsakingas? - Ne.
Gal tai mano kaltė.
Baik. Esi puikus tėtis. Auginti vaikus nelengva.
Tikrai.
Sunku jį atpažint. Jis taip trokšta užaugt.
Gal ir mums derėtų.
Šiek tiek.
Gal reik leist jam išskleist sparnus, biče.
"Biče?"
Tai ne jūsų kaltė,
o mano.
Ką tu čia veiki?
Langas buvo praviras, tad įlipau.
Nes čia normalus dalykas.
Noriu pasikalbėt su tavo tėvais.
Mano tėtį sunku pagaut.
Kuo jis užsiima? Prekiauja narkotikais?
Jis faras.
Atsiimu žodžius.
Paskambinsiu į nuovadą.
Nemanau, kad ten bus. Ar kur nors aplink.
-Čia Mailso striukė, emo. Kur jis? - Nežinau.
Kaip tai nežinai?
Jau eisiu.
Kur susiruošei, jaunoji panelyte?
Ieškot Mailso.
Tiksliai nežinau, kur jis yra,
bet žinau, nuo ko pradėti.
Mailsas mane kai ko išmokė:
kad viskas įmanoma.
Jis myli jus labiau, nei įsivaizduojat.
Mačiau tai.
Jeigu jį rasi,
perduok, kad namie sėdės 5 mėnesius.
Ir kad jį mylim.
Būtinai.
TIKSLAS: ŽEMĖ 6160
ŽMOGUS-VORAS BASTŪNO GNIAUŽTUOSE
Dėde Aronai?...
Palauk...
Paklausyk manęs.
Tu nesupranti. Nesu iš čia.
Atsidūriau čia per klaidą.
Prašau, palauk.
Dėde Aronai, palauk!
Meldžiu. Dėde Aronai.
Turi mane išklausyti.
Man įkando voras. Įgavau jo gebėjimus.
Jis turėjo įkąsti ne man, o kai kam kitam
iš šitos visatos.
Man čia ne vieta. Turiu grįžt namo.
Supranti?
Aš irgi turiu dėdę Aroną.
Na, turėjau.
Jis buvo blogiukas vardu Bastūnas,
bet visada manim rūpinosi.
Jis pridarė daug blogo,
bet žinau, kad norėjo būti geras.
Tiesiog nemanė turintis pasirinkimą. Bet tu turi.
Tu gali būti gerietis.
"Gerietis?"
Patikėk, tu nenori būti Bastūnas.
Ir nesu.
"Blogio šešeto" karteliams toliau siekiant užimti gatves,
Meras Manfredis prailgino komendanto valandą.
Nejau niekas jų nesustabdys?
Tavo tėtis vis dar gyvas?
Ką?
Tavo tėvas.
Sakei, kad jis gyvas.
Taip.
Kas tu?
Aš Mailsas Moralesas.
Bet tu...
gali vadinti mane Bastūnu.
Jei negrįšiu namo,
mūsų tėtis mirs.
Tavo tėtis.
Prašau...
Privalai mane paleisti.
Kodėl turėčiau?
"KAIP KALBĖTIS SU VAIKAIS"
Tik nesakyk mamai.
Taip ir neradau tinkamos šutvės,
todėl įkūriau savo.
Pakviečiau kelis senus draugus.
Norit prisijungt?
LAUKITE TĘSINIO...
ŽMOGUS-VORAS: APLINK MULTIVISATĄ
MAILSAS MORALESAS SUGRĮŠ FILME...
Subtitrus išvertė Greta Kontenytė