Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
KÖHH!
Csináljuk ezúttal másképp!
Totál másképp.
A neve Miles Morales.
Megcsípte egy radioaktív pók.
És ezzel nincs egyedül.
Nem volt könnyű élete.
És ezzel nincs egyedül.
Most pedig magára maradt.
És ezzel nincs egyedül.
A többit tudjátok, mi?
Hát nem.
Én is azt hittem...
de tévedtem.
Nem akartam bántani.
De bántottam.
És ezzel nincs egyedül.
- Hé! - A dobhártyánk!
Gwen!
CHELSEA, NEW YORK 65-ÖS FÖLD
PÓKGWEN VILÁGA
Vége a számnak? Úgy tűnik, igen.
- Minden oké? - Sose dumálsz velünk.
Nem lelkizni jöttem.
Én igen.
A dobverővel ütöm, ami fáj.
- Ha nem beszélsz róla, begolyózol. - Semmi bajom.
Azt nem így mondanád.
Inkább: „Jól vagyok! Ti?”
Jól vagyok!
Ti?
- Minden oké? - Gwen!
- Nem értelek téged. - Az tuti!
Én tudok dobolni.
Jó lett volna egy bandában lenni.
De sose találtam nekem valót.
A mi melónkban...
az ember végül mindig szólóban nyomja.
Miles előtt... ott volt Peter.
Tök jók lettek rólad.
Ez lenne az a veszélyes alak?
Nem, jófiúnak látszik.
- Minek maszk, ha nincs titkolnivalója? - Hagyjuk ezt vacsi közben!
Köszi, May!
Nem tudták, ki vagyok.
És én se tudtam, ki Peter.
- Hozzá ne érj, Ned! - Semmi baj, Gwen!
Amikor kiderült, már késő volt.
- Szia, Gwen! - Cső!
Peter!
Mi? Ne!
Ne!
Miért kellett ezt?
Csak különleges akartam lenni.
Mint te...
Gwen.
- Gwen? - Semmi baj.
Ki az a Gwen?
Minden rendben lesz.
Ne!
- Nincs baj. - Maradj velem!
Jaj, Peter!
Hé!
Peter!
Soha többé nem lett igazi barátom... azután.
Kivéve egyvalakit.
De ő nem itt él.
És nincs rá mód, hogy eljussak hozzá.
George Stacy százados és csapata nagy erőkkel keresi Póknőt.
De ki ez a nő? És miért nem láthatjuk az arcát? Peter Parker...
Már 12 éve ismerem May és Ben Parkert.
Peter Parker az asztalomnál evett.
Ő volt a lányom legjobb barátja.
És addig nem nyugszom,
amíg kézre nem kerítem Póknőt.
Várj csak! Mi van a bandával?
Minden klassz.
- Otthagytam őket, úgyhogy kircsi! - Oké.
Áttörést értünk el Póknő ügyében.
Az jó hír.
Elkapjuk. Hidd el, érzem.
Én is.
Jobb lesz nélküle.
Erre nem vennék mérget.
Megölte a barátodat.
- Ezt feltételezed. - Mi? Tudom.
- Ott voltam. Elmenekült. - Talán nem tehetett mást.
- El kell kapnom. - De nem hozod vissza Petert.
Nem szeretnék veszekedni ezen. Oké?
Ja, vettem észre.
Na mi van...
a rockercsajnak már ciki megölelnie?
Szuperemberes esemény!
- A Guggenheim Múzeumnál. - Ez az!
Adrian Toomes, más néven Keselyű.
Akkor később dumálunk, jó?
Szuper!
Majd hívlak. Szeretlek!
49-20-as a helyszínen.
Kelleni fog minden segítség, jó nagy itt a káosz.
Itt Stacy, mindjárt ott vagyok.
Legyünk résen! Lehet, hogy felbukkan Póknő is.
Yuri, magyarázza már el, hogy egy tízméteres szárnyfesztávú pasas
hogyan szambázhat be a Guggenheimbe!
Ez New York. Sok a fura alak.
- Tudjuk, mit akar? - Beszél olaszul?
- Ír vagyok. - De talán szereti az olasz kaját.
Mindenki várjon a jelemre!
Hátha feltűnik Póknő!
- Hé! - Már fel is tűnt.
- Hogy áll az üldözésem? - Le vagy tartóztatva!
Kösz, hogy szól!
Keselyű!
Ez általában bejön.
Végül is bejött.
Én vagyok Keselyű. A zseniális elmék legkiválóbbika!
Te nem az én Keselyűm vagy! Papírból van a tested?
Miféle átkozott helyre vetett a sors?
Ez gikszer volt? Ismerős.
Honnan jöttél?
Művész vagyok. És mérnök!
Remek! Egy reneszánsz ember.
Kitalálom.
Épp az eszpresszódat iszogattad
valami Leonardo da Vinci-s világban,
amikor beszippantott egy portál, és idekerültél.
- Stimmel? - Valahogy így volt.
Amúgy nem lenne ám muszáj minden ok nélkül szétverni a műtárgyakat.
- Ez nektek művészet? - Beszélünk róla, nem?
Ú, ez poén!
Igazából görbe tükröt tart a művészet fogalmának.
De azért művészet.
Ide nézz! A tesód.
Ne játssz a tűzzel, haver! Papírból vagy.
Pá, galambom!
Jaj, ne!
Már bocs, de ki a fene vagy?
Az titok.
- A Kék Párduc. - Nem.
A sötétkék lovag.
Sötét Garfield.
Macho Libre.
- Egy másik világból jöttem. - Komolyan? De durva!
Igazából nem lep meg.
A nevem Miguel O’Hara.
Egy elit egységet vezetek, és a multiverzum...
Ezt szkippeljük!
Bármelyik világba eljutsz az óraizéddel?
Ez nem egy sima óra.
Oké! Kis érzékeny.
Van itt egy reneszánsz pulyka, amit móresre kell tanítanom.
Ha megbocsátasz...
Nyugi, kislány!
Megoldom egyedül.
Csak el ne vigyen a lendület!
Hogy érted ezt?
Nem volt vicces!
Nem értünk egyet.
Jó buli helyrehozni, amit elszúrtatok.
- Hogy érted? - Vezér gyorsítójával.
Miről beszéltek?
- Ne üsd bele a csőröd! - Csönd!
Megmentettük a multiverzumot.
Maradt egy lyuk, és az olyanokat, mint ő...
beszippanthatja egy másik dimenzió.
Nekem kell mindenkit hazaküldenem,
mielőtt összeomlik a téridő.
És akkor még ott van Doktor Strange
meg a kocka gyerek az 199999-es Földön.
Doktor Strange? Ilyen hülye névvel, remélem, nem praktizál.
- Bocs, százados, most nem érek rá! - Hé!
Intézzem, vagy...?
Ó! Oké.
¡Ay, por Dios! Van pörölyzsebe!
*PÖRÖLYZSEB – VÉGTELEN TÁROLÓHELY
LYLA, megtennéd, hogy...?
Nem. Előbb mondd ki!
- Hívj erősítést! - Mit?
- Erősítést! - Na!
- Légyszi... - Már szóltam neki.
De ezt élveztem.
Póknő vagyok.
Én is.
Te kajak...?
Ó, ez?
Még nem tudjuk a nemét. A férjem meglepit akar.
Érzelgős típus, de szívdöglesztő.
Örökbe fogadtok?
- Mi? - Mi?
Koncentrálhatnánk a téridőt fenyegető tűzokádó szörnyetegre?
- Ja. - Persze.
- Nem kérdezzük meg? - Nem.
- Segíthetne. - Nem.
- Mert Sötét Garfieldnak hívott? - Nem.
- Tudsz mást is mondani? - Nem. Igen.
- Mi baj van vele? - Tudod te azt.
Elég ebből!
Nézd meg a kis bombettáimat, amik a táskámban lapulnak!
Nem lóghat meg!
Belerondít a kánonba.
- Le a földre! - Tűnjenek el!
Körbevettük magukat.
- De én jófiú vagyok! - Nem annak tűnik.
Fogja be, és bízzon bennem!
Ne!
Mayday! Mayday! Eltalált!
El onnan!
Segítség!
Szerintem ez egy Banksy.
Én is ezt csináltam volna.
Fel a kezekkel!
Százados, ne csinálja!
- Fegyvere van! - Mi? Kifogytam a hálóból.
- Le a földre! - Fel a kezet, vagy le a földre?
- Börtönbe mész. - Megmentettem őket!
- Megölted Parkert. - Ne!
- Jogodban áll hallgatni. - Nem érti!
Te nem érted.
Apa!
El akartam mondani neked. De nyilván érted, miért nem tudtam.
És miért nem mondhattam el.
Nem akartam megölni Petert. Nem tudtam, hogy ő az. És nem tehettem mást.
Mióta hazudsz nekem?
Nem tudnál egy pillanatra rendőr helyett az apám lenni, és meghallgatni?
Tényleg azt gondolod, hogy gyilkos vagyok?
Segíteni akarsz másokon, igaz?
Igaz?
Hát én is.
Most azzal segítesz, ha figyelsz rám.
Kérlek, apa!
Már csak te maradtál nekem.
Jogodban áll hallgatni.
Amit mondasz, felhasználható ellened.
Apa, ennyire félsz tőlem?
- Fogadhatsz ügyvédet. - Apa, ne!
Ne gyere közelebb!
Hé! Mi...?
- Apa! - Nyugi!
Nagy levegő!
Mi majd segítünk. Ugye, Miguel?
LYLA, nézd át a helyet!
Nincs több anomália.
Nem sérült a kánon.
Nem hagyhatjuk itt a lányt. Egyedül csinál mindent.
Nem tudom, hogy hozzam helyre.
Jó.
Hát, üdv a klubban!
BROOKLYN – 1610-ES FÖLD
Csak második éve jár ide,
de azért már készülünk az egyetemre...
Biztos mindjárt itt lesz.
Nagyon fontos neki a jövője.
- Van esetleg itt banki ATM? - Arra hátul.
A falhoz láncolva?
- Mi? - Semmi!
Nem lesz nagy kunszt.
Csinálok egy lyukat...
és viszem a lóvét.
Hopp! Ez így nem jó.
Benyúlok...
Hol van a lóvé?
Merre vagy, lóvé?
Gyere!
Ki hagyott itt egy automatát?
Mit csinálsz ott, barátom?
Semmit. Nincs para.
- Elfelejtettem a PIN-kódom. - Húzz el!
Csak megszabadítalak a pénzedtől.
- Én meg az életedtől, foltos! - Nem kell ütőt ragadni!
Ez az első rablásom. Hadd ne legyen rossz élmény!
Rossz élmény? És mi lesz a boltommal?
Egy önző Robin Hood vagyok.
Hű, ez curry?
Én tudós vagyok. Voltam... Az vagyok.
Hallottál az Alchemaxről? Ott dolgoztam.
A tudósok között jóképűnek számítottam.
De történt egy kis baleset.
Kérem a lábam!
Nem igaz!
Bocsánat! De nem is téged rabollak ki.
Ez a banki ATM nem is a tiéd.
Hanem a banké. Ők a gonosztevők.
Nem, te. Most rabolsz ki!
Sehol se kapok munkát, mióta így nézek ki.
Ezért lettem bűnöző.
Miért mondod, hogy „banki ATM”?
Ez ki volt?
Mindenki tudja, hogy banki.
Pókember!
Lenny, mennyivel jövök a húsos batyuért?
Póki, ha elkapod őt, akkor ingyen volt.
Pókember! Azta!
Alakul.
Mi ez a minta? Tehén vagy dalmata?
Én vagyok...
Folt.
Újra találkozunk, Pókember.
- Viccesnek találod? - Nem. Dehogy.
Szóval ez egy szerkó?
Mindkettőnk pechére ez a bőröm.
Basszus!
Figyelj, már találkoztunk.
Egy éve...
- Várjál! - Ne csináld már!
Apa – Merre vagy?
- Jót dumáltunk. De sajnos mennem kell. - Írj csak vissza!
Fizesd ki a batyut!
Na jó, akkor még egyszer, utoljára.
A nevem Miles Morales.
Megcsípett egy radioaktív pók.
Egy éve és négy hónapja
én vagyok Brooklyn egyetlen, igazi Pókembere.
Minden klasszul alakul.
Hó! Hé! Még megsérül valaki!
Sokféle rosszfiút elkaptam már.
Nesze!
Ha normális rosszfiú lennél, simán el tudnálak kapni.
Terveztem magamnak egy új szerkót, némi legyes beütéssel.
May néni Floridába ment.
Kész.
Vezettem kvízshow-t.
Reklámoztam hintőport.
Majd bocsánatot kértem érte.
Hiba volt.
Aztán lett bajuszom.
BAJUSZ!
Majd mégsem.
Ez is hiba volt.
Kicsit bütykölgettem a venomizémet.
Bocsi!
Vajon meddig tudom titkolni a kettős életemet?
Pókember Puerto Ricó-i.
Szerintem inkább dominikai.
Vajon a szüleim megértenék, ha elmondanám?
Szeretünk és elfogadunk téged,
annak ellenére, hogy egy éven át hazudtál.
Talán egy másik világban.
Néha azt kívánom, bár ne én lennék az egyetlen.
De nem parázom túl.
Néha hiányzik a bácsikám.
Azt hiszem, értem, mi az üzenet.
Bár kiderült, hogy ő Ragadozó.
Próbálok a szerint élni, amit mondott.
Csak így tovább!
„Csak így tovább!”
A telódat nyomkodod? Ez a nagy harcunk.
Bocsi! Csak egy perc.
Nyugodtan. Csináld csak!
A moziban kikapcsolod, de ha bunyózunk, nem?
„Egy perc.”
Egy szóba írta!
Aranyos, mi? Fiatalok!
Oké, ez fura.
Az orrom!
Bocsesz! De muszáj indulnom.
Bevetted!
Pötyög valamit, várjunk!
Szerintem tök jól megy!
Még mindig pötyög.
Biztos mindjárt itt van.
Ez egyre jobb!
Lassan kezdünk belelendülni!
Honnan jött ez a madár?
Nekem már nem kell ilyen maszk.
Mindjárt ott, Mami.
Mosolygós fej. Imádkozó kéz.
A te libád? Ne már!
De egy a lényeg...
Ilyen az, amikor valaki...
De durva vagy!
...én vagyok Pókember.
Ezt senki se veheti el tőlem.
Hihetetlen! Gyere vissza harcolni!
Nehogy meglógj!
Hátul szorosnak tűnik a szerkód.
- Mi a pálya? - Beadandót írok.
A Petersen-épület tetején lévő rosszfiúra rendőrt kéne hívni.
- Neccesnek tűnik. - Most az egyszer!
Most csak egy hívás, aztán meg egyeztessük az óráinkat,
és vetítsem a jeledet az égre.
Nem leszek a székes csávód.
Az az én csukám?
Ugyanakkora a lábunk, oké?
Tudják, minden ember egy külön világ.
Az én dolgom az, hogy a maguk emberének a világát
felvázoljam erre a papírra.
- De üres. - Ahogy mondja.
Fogalmam sincs, ki ez a gyerek.
Talán ő sem tudja.
És el kell döntenie, mi a fontosabb neki: a jövője,
vagy az, amit ahelyett csinál, hogy itt lenne.
- A kettő nem megy. - Ha nem meggy, akkor cseresznye.
- Miles! - Szeret humorizálni.
- Mire jutottatok? Egyetem! - Mi a szabály?
A pontosan az öt perccel korábban.
Tudom.
Mennem kell órára, hogy jó jegyeket kapjak. Pörgethetnénk?
Lássuk!
Miles jegyei tűrhetőek.
Emelt fizikából jeles.
Az én kis zsenikém!
És a művészeti szakkörön is remekel.
Mint a nagybátyja.
- Irodalomból nem. - Mert nehéz.
És spanyolból csak négyes.
- Mi? - Te jó ég!
- Miles! - Anyád ki fog tagadni.
Eso no es én hibám.
„Esto no es én hibám”? ¿Tú estás tomando la clase en spangol?
Kihagytam pár órát.
Pár órát? Pontosan mennyit?
Nem tudom, kábé... ötöt?
- Ötöt? - Igazából hatot.
- Véged van. - Lógós!
- Várjunk! - Mint a nagybátyja.
- Tök zűrös lett az életem. - A sírból kell visszahozni.
Micsoda? A sírból?
Fantasztikus története van.
Alapból cinkes, ha valakinek története van.
- A neved Miles Morales. - Így van.
Nehéz sorsú bevándorlógyerek vagy.
Puerto Ricó-i vagyok. Az is Amerika része.
Nagy lakásunk van. Nehéz sorsú? Az túlzás.
Biztosan küszködnek.
Előléptetnek.
A fiuk a fejébe vette, hogy a legerősebb fizikaszakra akar járni.
Megteszünk mindent.
Méghozzá a Princetoni Egyetemen.
New Jersey-ben?
Nem. Az túl messze van.
New Jersey túl messze van New Yorktól?
Brooklynban is van egy csomó jó iskola.
- A Princetonon jó kvantumkutatók vannak. - Kvantum.
Elektronokat mozgatnak a dimenziókon keresztül.
Elektronok.
- A sötét anyag szakértői. - Nekem ez kínai.
Segíthetnék rájönni, hogy utazzunk más világokba.
Ja, persze.
Remek kamu foglalkozásnak tűnik.
Apa, te az én koromban megvalósítottad az álmodat.
Elkötöztél otthonról, hogy Aaron bácsival dolgozz.
Nem?
Az más volt. Nekünk még... Amikor megszülettél...
Meg aztán anyád is...
Az élet egy nagy kaland.
Azért írattatok be ide, mert úgy éreztétek, sokra vihetem.
Már én is így gondolom.
Ez az, amiben ki tudok teljesedni.
Vannak olyan emberek,
akiktől megtanulhatom azt, ami érdekel.
Csak nem Brooklynban élnek.
Kész is a történeted!
Csak tartsd magad ehhez!
Miles, figyelsz?
Miles, figyelj!
Jaj, a farokcsontom!
Ez most komoly?
Mennem kell.
De ti dumáljatok! Nagyon izgi a téma.
Várj! Megrendelted a tortát?
Naná! Majd hívjatok! Most rohanok. Oké? Csá!
Ez a gyerek! Mihez kezdünk vele?
Szupergonoszos esemény!
- Nekem is mennem kell. - Te is lelépsz?
Mindketten leléptek. Mit csináljak?
Ne haragudj! Sajnálom! Majd megoldjuk.
Együtt.
Nem hiszem el!
Elnézést, rettentően sajnálom.
- Nem mond igazat. - Jeff?
A fiuk.
Nem mond igazat. Szerintem maga is tudja.
A beadandó?
Alakul. Ez is része a folyamatnak.
Tényleg?
- Meglógott az a tag. - Kösz, intézem!
- Állandóan rohansz. - Igen.
- Túlvállalod magad. - Kösz, hogy aggódsz!
- Ez gáz volt. - Igen.
- Mi ütött ebbe a gyerekbe? - Nem tudom.
Hé!
- Pókember! - Morales!
Úgy értem...
Morales hadnagy!
Félreértitek.
- Hé! Ide jár a fiam, ember! - Ez be fog kékülni.
Ez poén!
SZMK-tag vagyok! Sok sütimbe került.
Harc közben léptél le.
- Már végeztünk. - Mi bajuk van?
Bántó volt, és tök bunkó. Sőt, lekezelő.
Most én is a rosszfiúval értek egyet.
Rosszfiú? A hét gonosza se lehetne.
Mit mondtál?
- Hallak ám! - Gyerünk!
Mindent...
kézben tartok.
Hihetetlen!
Hát persze, hogy itt vagyunk!
Pont olyan vagy, mint a fiam!
Tényleg?
Hülyeség! Az milyen lenne már?
Ott, ahol az egész kezdődött!
Félre!
Ez a közös sorsunk epicentruma!
Nem nyűgözöl le a nagy szavakkal.
Fejtek keresztrejtvényt.
- Kezd derengeni? - Miről beszélsz?
A születésemről.
Mi van?
- Igen? - Megszakadtunk.
A fiunkról van szó. Semmi sem fontosabb a családnál.
Épp benne vagyok valamiben.
Idesodort minket a sors.
- Most már érted? - Esküszöm, nem.
Én vagyok az ősellenséged.
Nem vagy az.
Mellé. Foltot nem lehet csak úgy...
Tényleg nem emlékszel, mit tettél velem?
És én mit tettem?
- Nem. - Az Alchemaxnél dolgoztam.
A gyorsítóval kísérleteztem,
és idekerült egy pók egy másik világból.
- A 42-es. - Onnan érkezett.
Megszökött.
És megcsípett téged.
Az én pókom tett téged Pókemberré.
Hogy mi?
- Végigrohantál a menzán. - A bagel!
Megdobtál egy bagellel!
Sokféle gonoszt dobtam meg sokféle kajával.
Durrogtatod ezeket az idétlen, hülye vicceket, és a nép imádja.
De senki se tudja, milyen érzés, ha rajta élcelődnek.
Oldom a hangulatot.
Én hoztalak létre.
És te hoztál létre engem.
- Miért hoztad létre? - Hazudik. Összevissza beszél.
A gyorsítónál voltam, amikor felrobbant!
Miattad...
odalett a munkám,
az életem,
az arcom!
A családom rám se bír nézni!
Hőssé tettelek.
Te pedig ezzé!
Nézz rám!
Ezt te tetted velem!
Nézz rám!
Most megkeserülöd!
Én vagyok az őselle...
- Hova tűnt? - Szétrúgta a saját seggét.
Az a cél, hogy elkapjuk a rosszfiúkat.
Én mindig elkapom őket.
Vagyis általában.
- Gutierrez, darut! - Jó!
Ezért nem bír minket senki.
Minket?
- Igyekszem helyesen cselekedni. - Én is igyekszem.
- Jobb példakép is lehetnél. - Jó példakép vagyok.
Gutierrez, nem kell a daru.
Elegem van ebből a melóból!
Akar róla beszélni?
Szórakozol?
A maga korában figyelni kell a mentális egészségre.
Jesszusom!
Minek erőlködöm?
Mindegy, mit teszek, valaki úgyis beszól érte.
Ismerős.
És a fia?
Mi a helyzet vele? Tudja, mit kezdjen az életével?
- Őszintén? - Igen.
- Jó srác. - Igen?
Olyanokat tud mondani! Félelmetes.
Csúcs! Akkor én most...
Aztán csinál valami hatalmas baromságot!
Csak el ne szúrja az életét!
Nem kéne cseszegetni.
- Mi? - Mi? Nem tudom.
És bosszantó, hogy nem beszél velem őszintén.
Talán fél beszélni magával.
Miért félne tőlem bárki is?
Fogalmam sincs.
Az ember azt hiszi, egész jó szülő,
és kisujjból kirázza.
De aztán felnő a gyerek.
Nem akarom elveszíteni.
Én mint kívülálló, aki egyáltalán nem érintett a dologban...
azt mondanám, hagyja őt szabadon szárnyalni.
- Valahogy így. - Ja.
Ez jól hangzik.
Milyen szép pillanat, nem igaz?
Indulok.
Jó, és kapd el azt a lyukas csávót!
Ne aggódjon! Szerintem többé nem látjuk az arcát.
Mi?
Oké.
Azt hiszem, belerúgtam magam saját magamba.
Ez új.
Hahó, visszhang... hang... Nem visszhangzik.
Kísérlet!
Bedugom a fejem ebbe a lyukba.
Helló!
Ne!
Elég!
Hát ez...
laza volt!
A lyukaim segítségével bárhova eljuthatok.
SAN FRANCISCO – 688-AS FÖLD
Elnézést!
Bocs, tudom, hogy sok a dolga.
Mit akarsz?
Tudom, ez kicsit fura.
Transzdimenzionális szuperlény vagyok.
- Na és? - „Na és?”
Szó szerint kettészakítom a téridő szövetét.
Ez tök sablonos?
Úgy csinál, mintha mindennapos lenne.
Kaphatok rágót?
Hú!
A multiverzum ereje elfér a tenyeremben.
Nem megszívtam a lyukaimmal, mázlim van!
Akadj már le a lyukaidról!
Nem vagyunk erre kíváncsiak!
Ezt imádni fogjátok. Figyu!
Elfogytak a foltjaim, még ilyet!
Folytassuk, urak!
Elkaplak, Pókember!
Gondoljuk át!
Kinél van ennek az építési útmutatója?
Jaj, ne!
Pókembert a címlapra!
- Teljesen igaza van. - Fogja be!
- Kifelé! - Máris, uram! Csinálom!
Fizetésemelést kérek.
Miguel, itt Peter. Anomáliát észleltünk.
Kösz, Peter! Te vagy a legjobb.
Jess, ki intézi?
GRATULÁLUNK AZ ELŐLÉPTETÉSHEZ!
- Miles? - Passz.
- ¿Visto Miles? - Nem.
Nem láttátok Milest?
Mit csinálsz?
Tószt! Figyelem!
Én ebben nem vagyok jó.
Jézus!
Rio, mondjad!
Helló!
És akármi volt is,
mert voltak hullámvölgyeink,
ma nagyon büszke vagyok rád, meg máskor is.
Zárójelben: Többé-kevésbé. LOL. Utóirat...
Pókember úr, ez nem fér ki egy tortára.
És kisebb betűkkel?
És kevesebb szóval?
Jöjjön máskor is!
Mit mondhatnék még Jeffről?
Több mint négy és fél kilóval született.
Tudom, hogy ciki.
Az anyja majdnem belehalt. A széles válla!
Jaj, ne! Oké, ennyi. Jól van.
Nagy baba volt. Hopp, itt jön!
- Sokat nevetünk. - Elég!
Elveszem. És nem kapod vissza.
Köszi, Rio!
Hol van ez a gyerek?
Nem mindig tudtam, hogy mivel akarok foglalkozni.
Fiatalkoromban sokféle impulzus ért.
A tesómmal itt nőttünk fel.
Két idióta utcagyerek voltunk.
Én vagyok a tatuszörny!
Annak idején minket kergettetek ki a boltotokból.
Most meg, milyen az élet, én vigyázok rátok.
Egy idő után apa lettem.
És minden megváltozott. Minden jobb lett.
Jaj, ne!
Nem szoktam én ilyen beszédeket mondani.
Rátok kellene innunk.
Ne!
És a tesómra, aki mindennap hiányzik nekünk.
Tuti, hogy most odafent röhög rajtam.
Százados leszek, tesó!
Na és a feleségemre! Mi amor.
Dicsérgethetném, de bele se kezdek. Nem tudnék leállni.
És nem adom a mikrofont.
És igyunk a fiamra is!
Hiszen végeredményben mindent őérte teszek.
Szeretlek, Miles.
És ígérem, hogy mindig számíthatsz rám.
Bennykém, zenét! Hadd szóljon!
Kitekerem a nyakát.
- Hahó! Gratula, Jeff! - Szevasz!
Isten hozott!
- Szia, Miles! Merre jártál? - Mi a helyzet?
- Bírod a tempót a suliban? - Naná! Még szép!
A szüleid már kerestek.
Nem tudom, miért. Végig itt voltam.
- Oye. - Hali!
Megbeszéltük, hogy öt óra. Ez nem szép apáddal szemben.
Lemaradtál a tósztjáról...
Ne már! Láttátok a tortákat? Rájuk írattam, hogy mit érzek.
NEM VAGYOK RÁD BÜSZKE
Kicsit más volt a szöveg.
- Apád nyolc hónapon át tanult. - Kilenc. Mint egy terhesség.
- Azért az más. - Bocs!
Otthagytál minket az irodában azzal a nővel.
- Vészhelyzet volt. - Graffitizni kellett? Vagy bandázni?
Mi volt?
- Már úgyis megfejtettétek. - Nagyon vicces.
- Van humora. - Én nem nevetek.
- Így nem érzem magam felnőttnek. - Menő póló!
Oké, elég lesz. Kóstoltad már a kaját?
Oye. Kivel lógsz te mostanában?
- Gankevel? Nem bírom. - De igen.
- Egyből letegezett. - Azt utáljuk.
- Vannak más barátaim is. - Például?
Ott van Peter.
Tudjátok. De ő már nem itt él.
Ott van Gwanda.
De ő sem itt él már.
- Por favor, hagyd a rizsát! - Kevert nyelv?
Az meg se fordult a fejetekben, hogy esetleg mindig
érdektelen dolgokat csinálok, ha nem veletek vagyok?
- Soha. - Már 15 éves vagyok!
Szóval gyakorlatilag felnőtt.
- Jogsid sincs! - Anyának sincs!
Mert New Yorkban élünk.
- Ez az én életem! - Nem csak a tiéd.
Az enyém is, meg apádé, és ott volt a sok abuelos y abuelas.
Akik miatt itt lehetsz. Én bármit megadtam volna ezért.
Jól van, tök mindegy!
- Tök mindegy? - Hűha!
Tök mindegy?
Mondhatom? Légyszi!
- Igen. - Szobafogság!
- Mi? - Bizony ám!
- Meddig? - Egy hónapig.
- Apa! Anya, most komolyan? - Halál komolyan.
- Ti ezt nem érthetitek. - Tényleg nem.
Fogalmam sincs, mik történnek veled. Mi lenne, ha elmondanád?
Csak hallgass meg!
Jól van, fiam. Ki vele! Öntsd ki nekem a szíved!
Mi az a fontos, amiről muszáj tudnom?
Nem számít. Inkább hagyjuk!
Baró! Remek! Sértődj be!
Így most már két hónap!
Ezt így kellett, ugye?
Két hónap!
Én vagyok Pókember. Nem tehetik ezt.
Miles!
Van egy perced?
Hogy tudtál...?
Hogy...?
Hogy vagy?
Jól.
Igen, remekül. Nahát!
Sokat nőttél. Mint a bolondgomba.
Neked meg a hajad sokkal... rózsaszínebb.
- Ez volt a gyerekkori szobád? - Igen.
De a kolis szobám nagyon felnőttes.
Kis koromban nekem is csomó ilyen játékom volt.
- Az gyűjtői. - Ez nekem is megvolt!
- Igazából rendkívül ritka. Keresett... - Minek a doboz?
Nem baj.
- Ezek a te rajzaid? - Mi? Nem.
De jók!
Látom, van néhány.
Te is hiányoztál.
Figyu, mit csinálsz itt?
Azt hittem, többé nem találkozunk.
Lelépünk?
Én most büntiben vagyok.
Az kár.
És Pókember is büntiben van?
Hát tudod...
Miles?
Apád meghallgatja, amit mondanál.
Így már három hónap!
Hogy micsoda?
Van egy elit társaság a legjobb pókarcokkal?
Például van egy nőci, Jess Drew.
Mindenhova motorral jár. Csomót tanultam tőle.
Én is sok mindent tanultam.
Már egész más szinten nyomom.
- Tényleg? - Na?
- Akkor lássuk! - Mehet!
Sződd a szálat!
Sima ügy!
Meg van Miguel. Ő találta ki az egészet.
Aha. És ki az a Miguel?
Egy olyan nindzsa-vámpír Pókember, de jófiú.
Egy jófiú vámpír? Azért az elég komoly.
Téged mikor vettek be?
Csak pár hónapja.
Azért az nem most volt.
Ez dupla pontot ér.
Nézzenek oda!
Nézzenek ide!
Tartsd meg!
- A klubban... - A gyagya!
- Mit csináltok? - A csíkos pulcsis!
Védjük a multiverzum épségét.
Olyat már csináltunk.
Egy shakespeare-i világban is jártunk.
- És Hobie-val végig... - Ki az a Hobie?
Istenem! Nagyon bírnád őt.
Néha chillezgetek a világában.
Hogy kell ezt érteni? Ott maradsz éjszakára?
Elég szigorúan veszik, hova megyek.
Különben jöttem volna hamarabb is.
És most miért jöttél?
Ezt ne csináld!
Hé, Gwen!
Hova tűntél?
Hova tűnt?
Hahó! Hát itt vagy! Mit csinálsz?
Rád várok.
Nem a görög hamburgerezőbe megyünk.
- Jó kis elvonulós hely. - Ugye?
Kinek kell a park, ha itt van a Williamsburgh Bank épülete?
És...
hogy vagytok apáddal?
Még mindig nem beszéltek?
Miről tudnánk beszélgetni?
„Helló, apa, hogy teltek az elmúlt hónapok?
Még mindig gyilkosnak tartasz?”
Nem tudom.
Az én szüleim... Ha én elmondanám nekik...
Soha!
Hidd el, nem szabad!
Hát...
talán vannak dolgok, amiket jobb megtartani magunknak.
Tök jó, ha így tudsz hozzáállni.
Rendkívül fejlett az érzelmi intelligenciám.
Koromat meghazudtolóan.
Annyira imádok veled beszélgetni!
- Tényleg? - Igen.
Mármint hány emberrel dumálhatunk erről a témáról?
Ne is mondd!
Mi az?
Te vagy az egyetlen barátom, mióta Peter meghalt.
Leszámítva Hobie-t, igaz?
Az más.
Igen? Hogy értve?
Nem tudom.
Te és én, mi ketten...
Sokban hasonlítunk.
Abban, ami számít. Nem?
Gwen Stacy minden másik univerzumban belezúg Pókemberbe.
És aztán minden másik univerzumban
rossz vége lesz a dolognak.
Azért néha történnek még csodák.
A lelkizéstől mindig megéhezem.
Ja, és ez a plátanos egy rántott érzelembomba.
Már nagykorúnak tűnik.
Fogadok, hogy nem tud spanyolul.
- Ez megakadályozza a gikszereket? - Jó kis kütyü.
Mi kell, hogy Miguel O’Hara felfigyeljen Miles Moralesre?
Beajánllak neki.
Ha nekem is lenne órám, veled mehetnék.
Miles, figyi...
- Megmentettem a multiverzumot. - Ez egy kicsi, elit egység.
Tudok láthatatlan lenni, megy az áramütés.
Nem nagyon van üresedés.
Értem.
Ha rajtam múlna, akkor...
Vágom.
Ne!
- Ne csináld ezt! Miles! - Jól van na!
- Érzékeny műszer. - Jesszus!
Sajnálom! Nem akartam kiabálni.
Oké. Rendben. Én is sajnálom.
Helló!
- Szia! - Te jó ég!
- Miles anyukája vagyok. - Rio! Szia! Sokat hallottam rólad.
Egyből letegeztél. Okés!
Ez csini darab. Miles szobájában találtuk.
Szóval, gondolom, jártál ott.
Te vagy Jeff?
Jeff, mi? Milyen aranyos!
Úgy érted, Morales hadnagy.
Hamarosan Morales százados.
Százados!
Gwandával egy suliba jártunk.
A régi időkről dumáltunk.
El ne rabold tőlem!
Anya!
Vicceltem. Úgyis szobafogságban van.
- Ne törd össze a szívét! - Hé!
- Mennem kell. - Zéró vörös pókriasztás!
Még nincs meg a napi lépésszámom.
Bár nagyon jó lenne még maradni.
Sajnálom!
Sziasztok!
Szia!
Hallom, hogy mögöttem sunnyogsz, anya.
Frankón nem akarok bekavarni, cimbi.
Ilyen szavakat már senki sem használ, anya.
Csak rossz látni
ezt a nagy gyereket, aki már nem olyan, mint a kicsi fiam.
Ja.
Papá, nekem mindent elmondhatsz.
Hát...
Én...
Sajnálom, hogy elkéstem.
Menj!
Biztos kedves lány.
Ez valami trükk?
Dehogy trükk! Jesszus!
Mit csinálsz...?
Megigazítom a...
Sok éven át gondoskodtam egy kisfiúról.
Azt akartam, hogy szeressék.
És hogy megtalálja a helyét ott, ahol akarja.
Most meg úgy érzi, várja a nagyvilág és a nagy tettek.
Attól félek a legjobban,
hogy nem vigyáznak rád úgy, ahogy mi.
Nem szurkolnak neked úgy, ahogy mi.
Szóval, mondom, mi lesz.
Bárhová is mész, légy szíves, ígérd meg, hogy vigyázol arra a kisfiúra!
Sose felejtse el, honnan jött!
És sose kételkedjen benne, hogy szeretik-e!
És sose hagyja, hogy bárki is
azokon a nagy, komoly helyeken, ahova veti az élet,
azt mondja neki, hogy nincs ott keresnivalója!
Amikor hazajön,
és ajánlom, hogy hazajöjjön,
legyen itt időben,
és legyen a kezében egy szép, rendes torta!
Jó, oké.
Ígérd meg, Miles!
Megígérem.
És...
nehogy elkallódj!
Jó.
Okés.
Csúcs.
Most pedig menj, indulás!
Ha visszajössz, szobafogság!
- Mosolygok, mintha viccelnék, de komoly. - Ja, gondoltam.
Akkor majd jövök.
A tortával.
Basszus!
Hé! A kocsi!
Basszus!
Ó, basszus!
SÖTÉT ANYAG!
42-ES FÖLD
- Mi történt? - Lejátszás.
Foltok. Igen! Kell még folt!
Nem igaz, pedig végig itt volt a nem létező orrom előtt.
Kell még egy kis extra dimenzionális nafta.
Basszus!
Bár ez nem jó név. A marketing nem az erősségem.
Áram alá helyezem a mikrogyorsítómat,
amivel csinálhatok még egy kis sötét energiát.
Basszus!
Ezt szeretem a tudományban!
Basszus!
Csak el kell jutnom valahova, ahol van rendes gyorsító.
És megfizetsz, Pókember!
Mindenért, amit elvettél tőlem.
Ez biztos bejön.
Vagy elporlaszt engem és minden mást is,
ami nem lenne ideális.
- Basszus! - Basszus!
Ne!
Ó, anyám!
- Basszus! - Basszus!
Lejátszás vége.
Miért?
Gwen! Szia!
Mi jót csinálsz?
Semmit. Jól vagyok. Minden a legnagyobb rendben. Szia!
Hol a rosszfiú, akit figyelned kell?
Elugrott valahova.
- Gwen! - Ő csak a hét gonosza.
- LYLA! - Nem kell...
Bemérem.
Nézd csak, megvan! Nem, tévedtem.
Várjunk!
A kis komisz!
- Nem láttad a barátodat? - Dehogy!
- Milest. - Hát...
Ugye most csak viccelsz?
- Egy pillanatra. Messziről. - Messziről?
- Kábé... ilyen messziről. - Az túl közel van.
Csajszi!
Tudnom kellett, hogy van.
- Nem hiszem el! - Tudom, hogy elszúrtam.
Őt nem vonhatjuk be ebbe.
Tudom.
- Többé nem találkozom vele. Rendben? - Nem mondod?
- Hahó! Saját portálokat csinál. - Hogy mi?
Oda ugrik, ahova akar. Az egész kánont felforgathatja.
Azt mondtad, csak a hét gonosza. Ez nagyon gáz.
Az Alchemaxeket keresi fel.
- Mit tervez? - Nem tudom.
Így lesz egyre erősebb, hogy legyőzhessen.
Csodás! Íme a sztártanítvány!
Elkapom őt, oké? Szerzek erősítést.
Ha Miguel megtudja...
Ne szólj Miguelnek! El fog zavarni.
Mi van, ha hazaküld?
Bingó! Az 50101-es Földön van.
Mi legyen?
Te sose hibáztál?
- Sose kerültél túl közel valakihez? - Megesett. De túltettem magam rajta.
- Szólj a helyi Póknak! Gwen odamegy. - Intézem.
- Köszönöm! - Jól van.
- Nem okozok csalódást. - Fogd be!
Egy órád van helyrehozni a dolgot. Utána nem segíthetek.
Ég veled, Miles!
Elnézést!
Gratulálok!
50101-ES FÖLD – MUMBATTAN
Látod ezt? Elképesztő! Új ember lettem!
De hol vagy?
Nem ismerném meg magam a tükörben.
Várj meg!
De irigyelném azt, akit látok.
- Látom az anomáliát. - Kapd is el!
Nem kell rám tapadni.
Bocsesz, kedves helyiek!
Négyen egy motoron! Ez nagyon veszélyes.
Ínycsiklandó!
Hol van az Alchemax?
Ott van az a nagy gyorsító...
- Tehéncsávó! Te kamúúú gonosz! - Jobb nem jutott eszedbe?
- Gwen! Jöttem segíteni! - Miles? Te...?
Hupszika! Erre nem számítottál, mi?
- Jaj, ne! - Én sem. Elkapott a flow.
- Itt vagyok! - Követtél engem?
Nem, csak láttam, hova jöttél, és én is idejöttem a tudtod nélkül.
Nem kéne itt lenned!
Miről beszélsz? Segítek...
Ne!
- Hiba volt, hogy meglátogattalak. - Ez fájt.
Cső! Ki az új fiú?
Szia, Pav! Ő Miles, akit nem hívtam ide.
Nem is hívott, és mégis idejöttél?
- Durva, mi? - Az új fiú biztos odavan érted.
- Na, Pav! - Nem.
- Gyorsan leveszem a jeleket. - Nem.
Ki vagy te?
- Végre, új fiú! - Nem új fiú!
A nevem Pavitr Prabhakar, és az utóbbi hat hónapban...
Hat hónap? És neki is van órája?
- Ja, hát... - A pókemberkedés annyira laza!
Nem gyúrok, mert ki vagyok pattintva, és túlzás lenne.
Semmit sem csinálok a hajammal.
Semmit nem használsz rá?
Kis kókuszolaj, ima és a gének.
Elugrom suliba, készülés nélkül brillírozok.
Rosszfiút verek, kutyát etetek, bedobunk egy chait Maya nénikémmel...
- Imádom a chai teát. - Mit mondtál?
„Chai tea”? A „chai” teát jelent, tesó!
Azt mondod, tea tea.
A kávé kávét is tej tejjel iszod?
Sajnálom!
Aztán találkozom a csajommal, Gayatrival.
Aki egy irtó csinos tinilány.
Helló, szépség! Szerintem ma este...
Helló, Singh felügyelő! Ő itt a lánya, akit nem ismerek.
Ráadásul a legklasszabb Pókember-városban, Mumbattanben élek.
Mutatom. Itt a dugó. Meg itt is. Itt is dugó van. És itt is.
Itt buktunk mindent.
- Helló, Pókember! - Cső!
- Nem te. - Hozzám beszélsz?
- Szerintem hozzám. - Hozzád.
Nyugi, megoldom!
Hű! Hogy vagy?
Látjátok? Más szinten nyomom!
Az önfejlesztés útját járom.
Ezért Indiába jöttél.
Klisés. Nem kell még egy Ízek, imák, szerelmek - sztori!
Nem így értettem.
Kitalálom. Érdekel a sáfrány, a kardamom
és a naan kenyér, ami így kenyér kenyér,
ami olyan, mint a chai tea.
- Imádom a chai teát. - Ne!
Ne csináld már!
Szerintem rosszul indítottunk. Beszéljük meg!
Jó. Miattad úgy érzem, mintha egy lyuk tátongana bennem.
Ilyet mindenki érez.
De rájöttem, mivel tudom kitölteni a lyukat.
Még több lyukkal!
Ennek semmi értelme!
Majd megérted.
- Semmi vész. Megvagyok. Ne aggódjatok! - Nem fogunk.
Szinte tapintható a szenvedély.
Ha még több lyuka lesz...
Összejönnek?
...nem győzzük le.
- Nem juthat el... - Az Alchemaxbe?
Látjátok?
Hogy tudtok koncentrálni?
Hé, a srác tud Hobie-ról?
- Mit kéne tudnom Hobie-ról? - Úgy tűnik, nem tudott.
Pitty!
Hess innen! Pápá! Köszi mindent!
Lekapcsolnátok ezt az erős pajzsot?
Még fut a gyorsító programja.
A gyorsító programja?
Jaj, ne!
- Elég! - Nem tudod, mit csinálsz!
Sokkal több leszek, mint egy mezei hét gonosza.
Bocsánat, hogy annak neveztelek. Tök erős gonosz vagy.
- Még nem. - Gyorsító indítása.
Ne!
INDÍTÁS
Hogy áll a dolog?
Remekül! Valami ötlet?
Egy csomó van, de erre nincs.
Vigyázzatok!
Van egy új trükköm.
Meddig szokott ez tartani?
Várjatok!
Segítsünk, vagy csak álljunk itt?
Feltöltöd, vagy...?
Magamba szívom, és kilövöm.
- Nem feltöltöd? - Van ennek neve?
Hagyjuk a kérdéseket, amíg át nem töröm!
Koncentrálok!
Csaó!
- Hobie! - Hobie, haver!
- Hobie? - Még egy! Imádom, hogy ennyien vagytok!
Pavikám! Minden stabil, bátya?
Mi ez a duma?
Csak az iránt érdeklődött, hogy jól vagyok-e.
Ez a kis pubi az 1610-ből?
Miket hadovál ez?
Hobie, kösz, hogy áttörted!
Már megdolgoztam.
Tenyérrel kell, nem az ujjaiddal.
- Ez a szerkó... Vérzik a hónalja? - Miles, Hobie. Hobie, Miles.
Sose hallottam rólad, mert Gwen meg sem említett.
Csákó, a nevem Hobie, Hobie Brown.
Megcsípett egy...
Mondjam? Vágjátok.
Az utóbbi három évben én voltam az egyetlen... Várjunk!
Fedjem fel a titkos énemet? Egy frászt!
Akkor nyomom, ha nincs koncert, antifasiszta akció,
tiltott politikai tüntetés és/vagy performansz.
Vagy nem egy pubban csapatom.
Nem vagyok példakép. De van rólam kép.
Gyűlölök felkelni, és gyűlölöm a skatulyákat.
Nem vagyok hős. Aki annak vallja magát,
az egy öntömjénező, önimádó zsarnok.
Ez nem skatulya?
Gwendy, nálam van a kapisod.
- A mije? - A kapucnis pulcsija.
- Hány pulcsid van? - Biztos nem az enyém.
- És a fogkeféd. - Mi?
Az az én Converse-em?
Jó csapat vagytok.
- A csapatmunka gyász. - És a zenakarod?
A következetesség gyász.
Kikészít ez a csávó.
Ez jót tesz nekünk, Pókember.
Végre mindketten kiteljesedhetünk.
Neked lesz egy méltó ellenfeled,
én pedig nem egy bohóc leszek!
Nem vagy bohóc.
- Igaz? - Igen.
- Nem vicces! - Viccelődni gyász!
Vicceltem!
Látod? Senki se tart téged bohócnak.
Ezután nem is fognak.
Ne!
A Pókemberek megint könnyedén legyőzték a...
Jövök!
Mi volt ez?
A jövőnk.
Mindenedet elveszem. Ahogy te is elvetted mindenemet.
Mi?
Otthon találkozunk, Pókember!
Miles!
Jól vagy? Tűnjünk el!
Gyerünk, tesó!
Emberek, chalo!
Mi megtisztítjuk a terepet, ti tartsátok az épületet!
Csináljuk, de nem azért, mert mondtad.
Futás, emberek!
- Vigyázz! - Édes!
Gayatri!
Gayatri! Ne!
Gwen, vétel!
Kánonesemény várható.
Csak óvatosan!
Rajta vagyok.
Valaki segítsen!
- Gyorsan, futás! - Segítség!
NE FÉLJ, JÖVÖK!
Singh felügyelő!
Mindkettő megy!
- Megyek! - Miles!
Sződd a szálat, mentsd a népet!
- Túl veszélyes. - Nem lesz baj, ígérem.
Miles!
Ne!
Nincs bajod?
Megígértem.
Jól vagy? Úgy aggódtam!
Úgy értem...
kedves fiatal hölgynek tűnsz, akit nem ismerek.
- Baba! - Gayatri!
Baba!
Nem rossz, mi?
MEGHIÚSULT KÁNONESEMÉNY
Aha.
Még sose láttam így elérzékenyülni.
Szép munka!
Ezt szétadom! Miles a király!
Sima liba!
Szóval, mit szólsz?
Hoztad a formád.
Csodálatos vagy.
Jó csapat vagyunk.
Nem?
De.
- Hé, ez micsoda? - A kapitalizmus megtestesülése.
Sokkal rosszabb.
Területet lezárni, civileket elküldeni, kvantumlyukat betömni!
Miles vagyok. Már találkoztunk.
- Csak láthatatlan voltam. - Tudom, ki vagy.
Ugye minden rendben lesz?
Mindent megmagyarázok.
Miguel vár a központban.
- Miles most indul. - Mindnyájatokat.
Nekünk nem parancsolsz.
Mehetek a központba?
Maszk nélkül még lazább vagy?
Végig ilyen laza voltam.
NUEVA YORK – 928-AS FÖLD
Hé, erre!
Nagyon állat ez a hely!
- Megvan már Folt? - Egy kérdés: a vakfolt miatt nem látom?
- Egyéb poén? - Most, hogy kérded...
Ez valami hihetetlen!
Ez csak az előcsarnok.
Köszöntelek a Pókszövetségben!
Kicsit túl van tolva.
Hogy is volt azzal a kicsi, elit egységgel?
Sokan csak beugrósak.
Gwendy, mennyit mondtál neki az ő szerepéről?
Nem sokat.
Nem eleget.
Tessék!
Kapok órát?
Vendégbelépőt.
Hogy ne legyen...
folyton ez.
- Szevasz, Gwen! - Peter!
Cső! Miles vagyok.
- Gwen! - Hali, Peterök!
Most vettek be.
Menjen egy csapat az indítótérhez! Rendezzük el a foltos káoszt!
Azért a „káosz” túlzás. Inkább érlelődő siker.
Ben...
Bocsánat! Most nem alkalmas. Felidéztem a múltamat.
Valamiért itt van rád szükségünk.
Ez egy különlegesen kínzó emlék volt.
Azért jól van?
Adjisten! Póklovas vagyok.
Miért kell a lónak is maszk?
Hogy takarja az arcát.
Gyia! Hopp!
Kik ezek a lézerketrecekben?
Anomáliák. Rossz univerzumban vannak.
Hazaküldjük őket.
Ez nem túl izgi.
- Van itt egy rakás Oki Doki. - Ez izgi!
Egy Rén-Sterio.
- Ms. Sterio. Egy videójátékos figura. - Atom!
- Egy másik. - Hozzám beszélsz?
Ő itt Betűkép.
- Nem Arialok, letépem a fejed! - Ne írjuk le!
Egy érdekes Kraven. Egy uncsi Rinó.
Egy Ragadozó.
- Ragadozó? - Nem a tiéd.
Szia!
Hali!
Nem szép bámulni.
- Én kaptam el. - Mert elestem.
- Én végeztem el a nehezét. - Hány akciótok volt?
- Nem túl sok. - Pár tucat.
Értem, jó. Bocsi!
Pókember vagyok.
Nem mondod? Mind azok vagyunk.
Haladjunk már!
Te mi vagy?
Egy avatár.
Valójában egy gamerszékben döglök, és csipszet zabálok.
- Nem tudom, miről beszélsz! - Mert nem figyelsz rám!
Itt jobb.
Ezt átérzem.
Az meg mire jó?
Egyrészt ütős neve van.
- Haza-pater-gép. - Mondtam én.
Én elleneztem.
Felismeri, honnan származik az alany DNS-e,
és oda küldi vissza.
Tökre emberséges, és nem rémisztő.
Minden jót! Ne gyere vissza!
Gyertek, menjünk! Vár a főnök.
- Majd tali. - Mozgás!
- Sok sikert! - Köszi, csá!
Nem evett, morcos.
A büfében mindig empanadát vesz.
Ne kérdezzétek, miért!
A nevem Miguel O’Hara.
Én vagyok itt az egyetlen, igazi Pókember.
Legalábbis így volt.
De más vagyok, mint a többiek.
Nem mindig élvezem, amit csinálnom kell.
De tudom, hogy nekem kell megtennem.
Túl sokat áldoztam fel, hogy leálljak.
Hű! Menő!
Ez tuti nem csinál semmit.
Lehet, hogy csinált, mielőtt kitépted.
Ez csak propaganda.
Elfedi az igazságot.
Vagyis mit?
Hiába Scooby Doo-zom, még nem jöttem rá.
- Miért akarsz beállni a bandába? - Hogy kapjak órát.
Csinálj magadnak!
Otthon biztos fain. Rendesek a szüleid.
Fogjuk rá!
Kicsit összevesztünk,
de jót akarnak nekem.
Az elég para.
Miért?
Nagyot fogsz koppanni az életben.
- Sikerült! - Jól van, mija.
Ügyi vagy!
Ide hallgass, tesó! A pókemberség lényege, hogy szabad lehetsz.
És te diktálhatsz. Nem kell ez.
- Te miért vagy itt? - Vigyázok a dobosomra.
Nekem is kell egy banda.
Szeretnék találkozni a barátaimmal, és ahhoz kell óra.
Srácok, gyertek!
Okés! Lezártuk.
Csak tudd, milyen harcba szállsz be!
Igen, tudom, lassú.
De ragaszkodik hozzá.
Miguel O’Hara, ő itt Miles Morales.
Beszélek spanyolul.
- Alig várom, hogy csináljuk. - Remek!
Tudom, hogy kapjuk el Foltot.
Azt akarja, hogy komolyan vegyük.
Ő akar intézkedni! Foltot én intézem.
Mit csináltam?
Miguel, nem tehet róla.
Miről? Várjunk!
Lyuk tátong a multiverzumon!
- Nem tudja, mit csinál. - De tudom. Mit nem tudok?
De te tudtad.
Veled nem is foglalkozom.
- Ez már nekem is sok. - Itt se vagyok.
Meg itt se.
Mi történik?
Hé, Miguel! Nyugi, nem kell a torkának ugrani.
Szörnyű tanítómestere volt.
Mit várunk tőle?
- Peter! - Faja!
Itt a hervasztó, hétköznapi Pókember!
- Miles! - Öreg!
Ne félj Miguel barátomtól, csak ijesztően néz ki, de nem harap.
- Peter! - Nőttél! Jól nézel ki!
Te is megemberesedtél.
Megemberesedtem?
Mi történt? Vérzik a hónaljad?
Ne aggódj a szerkó miatt, kapsz újat.
Peter, mondd meg nekik...
- Várjunk! Ez micsoda? - Mayday!
- Apuka lettél? - Ja.
Megáll az eszem!
Tartsd magadon a vendégbelépődet!
Nem tudtam, hogy ez felnőtt méretben is van.
Pillanat! Mayday!
A kiscsaj nagy anarchista.
Apa felmászik érted. Jövök már.
Maradj ott! Megvagy!
Tudtam, hogy nem kéne neki az a hálóvető.
Kár volt megcsinálnom. Hibáztam.
- Mutassak fotókat? - De hát látjuk.
- Nézzétek! - Már mutatod őket.
Zabálnivaló.
Ez a nevetős arca. Ez a mérges arca.
Ez meg itt a tudóspalántás.
Figyeljetek, a következő olyan poén!
Miguel ezen behal. Nézd, Miguel!
Ez komoly dolog.
Csak te vagy komoly Póki. Mi viccesek vagyunk.
A multiverzum sorsa...
Itt mindig elveszítesz.
Jössz ezzel, hogy „a multiverzum sorsa”, és rögtön kikapcsol az agyam.
Ti is érzitek? Mayday bekakilt.
Igazi kis Parker. Ez van, ha egy Parker avokádót eszik.
- Meghiúsult egy kánonesemény. - Egy mi?
A kölyök nem gondolkozott. Nem szokása.
Ez nem esett jól.
Odaszarsz a vezető orra alá. Riszpekt!
De mi a baj? Mindenkit megmentettem.
Épp ez a gond.
LYLA, mehet!
Mi mehet?
Hogyhogy mi mehet? Mutassuk meg, amit kell!
Oké.
Ez meg mi?
Ez itt minden.
Lehetne kicsit konkrétabban?
Lehetne, hogy befogod egy percre?
- Ja, persze... - Ezek itt...
Ezek mi volnánk.
A Pókok útjait összeköti valami.
Az élet és a sors gyönyörű hálója.
Ez a pókverzum.
Pókverzum?
Ez...
hülye név.
Igazából arachnohumanoid polimultiverzum. Ami...
szintén hülyén hangzik.
És a csomópontok, ahol összefutnak a szálak?
Azok a kánonesemények.
Olyan pontok, amik minden Pók történetében benne vannak.
Van jó.
Van rossz.
És nagyon rossz is.
Csak így tovább!
Aaron bácsi!
Ez itt a Csodálatos 90-es.
Egy Pókembernek fontos százados meghal,
miközben megment egy gyereket a törmeléktől, és közben folyik a csata.
Stacy százados!
Úgy sajnálom!
Ne!
Ez veled is megtörtént?
És velem is.
Ja. És akkor?
Így kell lejátszódniuk a dolgoknak.
A kánonesemények kapcsolják össze valamennyiünk életét.
De ez a kapcsolat megszakadhat.
Ezért tartjuk az anomáliákat
ennyire veszélyesnek.
Singh felügyelő halála kánonesemény volt.
Nem kellett volna ott lenned, és nem kellett volna megmentened.
Ezért akart Gwen megállítani.
Miles!
Azt hittem, meg akarsz védeni.
Így volt...
Mindkettőt akartam.
És most, Miles, mivel változtattál a történeten,
Pavitr dimenziója darabokra hullik.
Ha mázlink van, megállíthatjuk.
De nem mindig van mázlink.
Nem az én hibám volt, hanem Folté.
Ez történik, ha szembemész a kánonnal.
Honnan veszed?
Onnan, hogy egyszer én is megtettem.
Találtam egy világot, ahol volt családom, és boldog voltam.
Legalábbis az egyik verzióm az volt.
De azt a verziómat megölték.
Úgyhogy a helyébe léptem.
Azt hittem, nincs jelentősége.
De tévedtem.
Apu!
Apu, ne!
Nem igaz, Peter?
De.
Ha sokszor felrúgod a kánont a századosok miatt,
mindenünk odaveszhet.
Apából most lesz százados.
Ne!
Mindenedet elveszem.
Te is elvetted mindenemet.
Jövök!
Folt miatt lesz.
Megöli apát.
Mikor történik ez?
- Mikor történik? - Két nap múlva.
Az avatásakor.
Legalábbis a modell szerint.
Sajnálom.
Küldj haza!
Azt nem tehetem. Most már nem.
Mit csináljak? Hagyjam meghalni?
Mi van a te apáddal?
Ő is százados, nem?
De.
És ennyi?
Meg se próbálod megakadályozni?
És mi van Ben bácsival?
Tök oké lett volna, ha tudjátok, és mégis hagyjátok megtörténni?
Ha nincs Ben bácsi,
a legtöbben nem lennénk itt, Miles.
És mindaz a jó, amit tettünk,
nem történt volna meg.
Akkor simán hagyjuk őket meghalni,
mert valami algoritmus azt dobja ki, hogy így lesz?
Felfogtad, hogy ez mennyire betegen hangzik?
Döntened kell, hogy egyvalakit mentesz meg,
vagy egy egész világot, minden világot.
Mindkettő megy! Pókember mindig...
Nem mindig.
Mind azt az életet szeretnénk élni, amire vágyunk.
És hidd el, én megpróbáltam.
De minél jobban erőlködtem, annál nagyobb kárt okoztam.
Minden nem megy, kölyök.
Pókembernek lenni áldozatokkal jár.
Ez egy ilyen meló.
Erre vállalkoztál.
Miles!
Peni!
Mi történik?
Így akartok rám hatni?
Tudjuk, hogy nehéz.
De ez az igazság.
Te is ezért vagy itt? Hogy ne fájjon annyira?
Múltkor is bejött, játsszuk meg újra?
- Nyugalom! - Igazad volt, Gwen.
Hiba volt meglátogatnod.
- Kölyök, nézz rám... - Ne hívj így!
- Zsír! - Ez nem segít.
Jó.
- Értsd meg! - Ne kérd, hogy ne mentsem meg apát!
Nem is kérem.
- Adj neki egy percet! - Klafa!
Ne! Fejezd be!
Ha hagyjuk elmenni, megint bajt okoz, tudhatod.
- Elég! - Pán Péter!
Csak néhány napig tartunk itt.
Bocs, hogy idáig fajult, kölyök!
Megmondtam, hogy ne hívjatok így!
Miles!
Jól van.
Előre is elnézést! Most nem leszek jó szülő.
Csak közölném, hogy én léptem.
Figyelem, dobjatok el mindent, és állítsátok meg Pókembert!
- Téged? - Engem?
Milest! Miles Moralest!
A négyes szektorban jár!
4. SZEKTOR
Ő az?
Háló van az arcomon? Vagy mi?
Miles! Ott van! Fordulj meg!
Nem látom, főnök.
Lehet ez ennél is bizarrabb?
Úgy tűnik, lehet.
Bocsesz!
Aztán ránéztem a bácsikámra, és...
Kitalálom.
Meghalt?
Háromra lövünk.
Egy... Nem vártad meg a hármat!
Hé, Miguel!
Lefotóznád? Ez az első üldözése.
Juppiájé!
Pfuj!
- Miles! - Szia!
- Óriási rajongód vagyok! - Kösz!
A Pókok nem használják túl gyakran a humort mankónak?
Érted? Mankónak.
Amit ő megcsinál, azt én is.
Basszus, meghúztam valamimet!
Helló, Peter!
Innen nincs kiút.
Benéztem, srácok. Volt kiút.
Ne menekülj tovább!
- Akkor ne üldözzetek! - Annyira idegesítő vagy!
Tudom, hogy a barátod, de nincs más mód.
- De az az érzésem... - Az eszedre hagyatkozz!
Dagad a sok izom a karomon, amivel megragadtalak.
Úgyhogy ne is...
- Miles! - Hagyj elmenni!
Őrültség menekülni.
A menekülés most a legkevésbé őrült dolog!
- Sajnálom! - Helyes!
Így mennek a dolgok. Ebből nem jössz ki győztesen.
- Állj meg! Ne ugrálj ilyen gyorsan! - Nem!
Nem fogod meg a babát?
Nyunyorgasd meg, aztán dumálunk.
- Mindent másképp látsz majd. Üdítő érzés! - Fel vagyok üdítve.
Még jobb lesz, ha magadhoz szorítod ezt a kis porontyot!
Most nem megyek bele ilyen cukiskodásba.
Csak fogd meg a gyereket, és meglátod!
Miattad van egyáltalán gyerekem.
Azt gondoltam, hogy ha sikerül normálisan felnevelnem,
akkor talán van rá esély, hogy olyan lesz, amilyen te vagy.
És ettől belelkesedtem, mert csodálatos ember vagy!
És szeretek együtt lógni veled!
Akkor miért nem látogattál meg?
Mert...
Nem lehetett.
Annyira be akartam közétek kerülni!
De nem olyan, amilyennek gondoltam.
Figyu, történnek rossz dolgok.
Így leszünk azok, akik vagyunk.
De azért jó dolgok is történnek.
Például az, hogy te vagy.
És hogy Mayday van.
Hé, én nem...
Hogy te milyen bénán tartod ezt a gyereket!
- Látjuk a pozíciódat, Peter. - Mi? Nem!
Nem látjátok a pozíciómat!
Mindenkit oda!
Miles, nem tudtam erről, esküszöm.
Kérlek, beszéljük meg!
Megbeszéltük.
Jót dumáltunk.
Itt van!
Miles!
- Hova próbál eljutni? - Nem hiszem, hogy van terve.
Ha még nem mondtam volna,
pocsék mentor vagy.
Most győzött le téged, szóval nem vagyok olyan pocsék.
Egyformán pocsékak vagytok. Így megfelel?
- Látszik, hogy nem tudod, mit csinálsz. - Van tervem.
Csak még nem mondtam el.
- A vonat indul a Holdra. - Az nem jó.
Azok karmok?
Biztos, hogy Pókember vagy?
Te az vagy?
Kinek képzeled magad? Őszintén.
A nevem Miles Morales.
Megcsípett egy radioaktív pók.
A többit már biztos úgyis tudod, rohadék!
Cső! Mi a helyzet?
Nem érted. Anomália vagy!
Akkor nem, ha hagysz hazamenni!
Spicli!
Bárhová is mész, anomália leszel!
Te voltál a legelső anomália!
Miguel!
A pók, amitől a képességeidet kaptad, nem a te világodban élt.
Nem kellett volna megcsípnie!
Miguel, ne!
Van egy világ, amit nem véd Pókember, mert a pók téged csípett meg.
Neked nem kéne Pókembernek lenned.
Nem! Hazudsz! Pókember vagyok!
Egy hiba vagy!
Ha nem csíp meg az a pók, a te Peter Parkered életben marad.
De meghalt, mert megmentett téged.
Időben leállította volna a gyorsítót.
És Folt nem létezne.
- És mindez nem történik meg! - Peter!
És egész idő alatt nekem kellett az összes világot egyben tartanom.
Miguel, ne bántsd!
Neked nincs itt keresnivalód.
Soha nem is volt.
Eressz el!
- Elég! - Nem ezt beszéltük meg!
Beszéltetek erről?
Ti tudtátok?
Mind tudtátok?
Én nem tudtam...
hogyan mondjam el.
Ezért nem látogattál meg korábban.
Miles, ezzel neked akarunk jót.
Ki dönti el, mi a jó?
Nem vagyok gyerek, Gwen!
De, pontosan az vagy.
Csak egy gyerek, akinek halvány fogalma sincs, mit csinál!
De azért valahogy elcsaltam több száz Pókarcot a kis klubházatokból.
Mi?
Mégiscsak volt terve.
Most akkor jöhet ez.
Mindenki meg akarja mondani, hogyan kell kinéznie az életemnek.
De elég.
A saját utamat járom.
Ég veled, Gwen!
Miles!
Ezt tőlem tanulta,
úgyhogy azért egész jó kis mentor vagyok.
Felejtős.
Nem.
Ez egész aranyos.
Jaj, ne!
Ilyen már volt.
Mi?
Haza-pater-gép indítása.
Világ azonosítva.
42-ES FÖLD
Gyerünk már!
Ne!
- Jaj, ne! - Ne!
Mi van itt?
A gép magától bekapcsolt.
- Ilyen van? - Nincs.
Lehetetlen, hogy a gyorsító beinduljon a szekvenciakulcs nélkül.
- Jó, és...? - És most pont ez történt!
- Most jó? - Ne!
- Na és most? - Csak útban vagy!
Állítsd meg! Gyorsan!
Szerinted mégis mit csinálok?
Csinálj valamit!
Mi lesz?
Miguel!
Fejezd be!
ÚJRAINDÍTÁS
Ne!
Nyugi, elég! Nem a gép tehet róla.
Csak hallgatnia kellett volna rám. Miért nem hallgatott?
- Nem voltál elég kemény vele. - Gwen, elég!
Te engedted el.
- Én? - Nem kaptad el.
- Vegyünk egy nagy levegőt! - Nem állsz ki mellettem?
Jó. Miguel, én mint egy lány apukája, és egy anyuka fia...
- Jobb, ha befogod. - Van benne valami.
Hadd beszéljek a fejével!
Az nem ment.
- Ő a barátom. - Igen, ez a probléma.
Biztosra tudod, mi történik, ha felrúgja a kánont?
Szeretnéd megtudni?
Mondtam, hogy veszélyt jelent.
Tévedsz.
Jess, mondd meg neki, hogy téved!
Igaza van.
Komolyan mondod?
Megmondtam: ha hagyod meglógni, nem segíthetek.
Nem megyek veletek.
Nem bizony.
Mi?
Ez meg mi?
Menj haza, Gwen!
Azt hittem, mi vagyunk a jók.
Így is van.
Azok vagyunk.
Jess, Ben, gyertek velem!
Királyság!
És valaki kapja el Foltot!
Bocsi, de le kell őt tennem aludni.
Nem te. Belőled már úgyis elegem van.
Szia, édes!
Na hogy ment a munka?
Nehéz megmondani.
Peter, megint elvitted harcolni a babánkat?
Hogy már megint...? Nem.
Megkértél, hogy ne tegyem. Nem. Eszembe se jutna.
Hozzáférés megtagadva.
Szerinted menni fog ez nekem?
Ez csak most merül fel?
Nincs rá szabálykönyv, hogyan nevelj egy ilyen lányt,
és hogyan élj szuperemberként.
Az embernek érzésből kell lehoznia a meccset.
- Ez sportos hasonlat volt. - Értettem.
Bocsi! Csak a gimiben olyan kocka voltál.
De néztem meccseket.
Oké.
Nem hiszem el!
Ne bántsd a pingvint!
Nem tudnál...?
Rám se nézel?
Mi az?
Ez mi volt?
Rád nézek. Ahogy kérted.
Lefogytál.
Merre jártál?
A barátaimat gyilkolásztam.
Nagyon vicces. Értem, jó. Oké.
- Hova mész? - Nem tudom.
Jó rendőr vagy, apa.
Azért hordod azt a jelvényt, mert ha nem teszed,
olyan fogja, akinek nem kéne.
De meg kell értened,
hogy ez a maszk az én jelvényem.
És igyekszem én is jó lenni.
Minden erőmmel azon voltam,
hogy úgy hordjam ezt, ahogy te akarnád,
de nem sikerült, nem megy.
Sok minden megy, de nem tudok segíteni azoknak, akiket szeretek.
És csak az életem felét ismerhetik.
Úgyhogy totálisan egyedül vagyok.
Lassan már azt sem tudom, mi a helyes.
Nem tudom, mit kellene tennem. De azt tudom...
hogy nem veszíthetem el még egy barátomat.
Gwen, azt tanítottam, hogy kövesd a szabályokat.
És mennyire jött be?
- Engem köt az esküm. - Akkor tartóztass le!
Essünk túl rajta!
Azt nem tehetem.
Miért nem?
Mert befejeztem.
Mikor?
Kábé a beszéded felénél.
Vagyis...
Vagyis nem leszel százados?
Akkor...
A munkám, a századosi rang,
ez az egész már nem számít.
Te vagy számomra a legfontosabb.
Jó beszéd volt, mi?
- Ezért dicsérnek a vitakörben. - Most inkább szidnak.
Pár alkalmat ellógtam.
Nem tudom, mit kell tenned...
de azt hiszem, ez az izé segít.
A srác, aki hozta, fura arc volt.
HA GÁZ LENNE – HOBIE
Sietek vissza.
Eskü.
Ez az egész gyereknevelés...
egy bazi nagy talány.
Egy hiba vagy!
Ha nem csíp meg az a pók, Peter Parker életben marad.
És mindez nem történik meg!
Miles, az a legnehezebb ebben a melóban, hogy nem menthetsz meg mindenkit.
Megfizetsz! Mindenért, amit elvettél tőlem.
Döntened kell, hogy egyvalakit mentesz meg,
vagy egy egész világot.
Mindkettő megy! Pókember mindig...
Nem mindig.
Bármit is csinálsz majd, nehogy elkallódj!
Történnek rossz dolgok.
Én nem tudtam... hogyan mondjam el.
Nem kéne Pókembernek lenned.
Csak így tovább!
Néztétek a lokátort?
- Igen. - Nincs nyoma.
LYLA, küldj ki mindenkit! Mindenhova, ahol lehet!
- Gratula, százados! - Az avatásomig még nem hívhat így.
Büszkék vagyunk magára, jefe.
Tökéletes póz.
Rendbontás a sikátorban! Megyek, megnézem.
Itt vagyok a sikátorban.
Valami szokatlan történik.
A falakat nézve minden normális, de van valami előttem...
Minden oké.
Itthon vagyok!
Miles!
Most nem alkalmas?
- Elkéstem? - Mi van a hajaddal?
Nem esett bajotok? Jól vagytok?
Én jól vagyok.
Igazad volt. Mindenben igazad volt.
Naná, mindig igazam van.
- Miben volt igazam? - Láttam egy csomó fantasztikus helyet.
És találkoztam egy csomó emberrel.
De nem kellettem nekik.
Aztán beugrott az, amit mondtál.
Nem hagytam magam, anya.
Lenyomtam őket.
Már tudom, milyen erős vagyok.
Miattad vagyok erős.
Meg apa miatt.
És miattunk.
Anya!
Valami bántani akar minket.
Egy szörnyű lény.
Őrültségeket beszélsz. Mi ez az egész?
Foltnak hívják.
Ő az ősellenségem.
De megállítom.
Tudom, hogy tudod, hogy hazudtam.
Azt hittem, ha tudnátok...
többé nem szeretnétek.
De jártam azokon a helyeken...
és most már...
semmitől se félek.
Mit akarsz mondani?
Ez ugye semmin se változtat?
- Szeretni foglak. - Ígérd meg!
Nem számít, mit mondasz.
Anya!
Én...
Én vagyok Pókember.
Ki az a Pókember?
Az a szuperhős.
Akit megcsípett egy pók.
Pókképességei lettek.
Én vagyok az.
Ez olyan, mint amikor beöltözöl valami karakternek?
Hogy is hívják? A KomiszConra.
Az nem tudom, mi.
Majdnem el is hittem.
Pókember! Imagínate.
Miért nincs nyolc karod? Fonál jön ki a culitódból?
- Volt ilyen rémálmom, de nem. - És felébredtél?
Anya, ne viccelődj! Ez komoly dolog.
Apa dolgozott Pókival.
Nem tudta, hogy én vagyok az, de...
- Bár itt lenne, hogy elmagyarázza! - Légy szíves!
Gondoskodnom kell rólad és magamról is. Kérlek, segíts!
Anya! Várjál! Beszélnünk kell...
Jaj, ne!
Rossz világban van.
A pók, ami megcsípett, egy másik világból származott.
- 42-es. - Onnan érkezett.
Világ azonosítva.
Az a gép...
nem is hazaküldött.
Aaron bácsi?
Hali!
42-ES FÖLD
Minden oké?
Úgy hiányoztál!
Jól van. Elég lesz.
Ugrott a fonott haj?
Meguntad?
Ja, de egyelőre még szokom a dolgot.
Több napot kaptam a kórházban, jövő hónapban megadom.
Nyugi! Ne izélj! Egy család vagyunk.
Köszi!
KÖZBEN AZ 1610-ES FÖLDÖN
- Szia, édes! - Helló! Hogy ment Milesszal?
Ugye szobafogságra ítélted...
- Végül elengedtem. - Mi?
Csak egy kis időre. Milyen bajba keveredhet?
- Nagy bajba! - Bele se gondolok.
Miles, ma este éjszakás vagyok.
- Itt a bevásárlólista. - Nem felejti el.
Jól van, lépnünk kell.
Hatkor kezd az éjszakás őr. Akkor van esélyünk.
Aha. Ja.
Tökre követem, amit mondasz.
Jól vagy?
Csak megfáztam.
Gyere már!
Biztos vágod a tervet?
Persze, de talán azért átvehetnénk még egyszer.
Csak nehogy véletlenül...
gáz legyen.
Itt nincs Pókember.
JEFF MORALES SZÁZADOS FÉRJ, HŐS, APA
Sajnálom, de a megkérdezésem nélkül elengedted Milest.
Jeff!
Aggódom, hogy rossz társaságba keveredik.
Biztos a lány miatt van.
Mit akar Miles tőle?
Vannak ötleteim.
Ez most nagyon nem segít.
Tökre fel volt villanyozva a lánytól.
Remélem, nem kerül miatta bajba.
Vajon az egészről én tehetek?
Talán az én hibám.
Ne csináld, papá, klassz apa vagy. De ez nehéz.
Rohadt nehéz.
Mintha Miles nem is a mi fiunk lenne. Túl gyorsan fel akar nőni.
Lehet, hogy nekünk is fel kell nőnünk.
Egy kicsit.
Csak hagynunk kell szabadon szárnyalni, vágod?
„Vágod”?
Nem a te hibád.
Az enyém.
Nem igaz! Mi a fenét keresel itt?
Nyitva volt Miles ablaka, és bejöttem, mert ez ugye így szokás.
- Beszédem van a szüleiddel! - Apámat nem annyira egyszerű elérni.
Tényleg? Mivel foglalkozik? Drogdíler?
Rendőr.
Akkor visszaszívom.
Telefonálok az őrsre.
Nem hiszem, hogy Miles ott lesz. Nincs a környéken.
- Az ott az ő kabátja. Hol van Miles? - Nem tudom.
Nem tudod? Hogyhogy nem tudod?
Most megyek.
Hirtelen ennyire sietős lett?
Megkeresem Milest.
Bár nem tudom, pontosan hol van.
De tudom, hol keressem.
Egyvalamit megtanultam tőle.
Minden lehetséges.
Szeret titeket. Nem is tudjátok, mennyire.
Láttam.
Ha megtalálod...
mondd neki, hogy már öt hónap!
És hogy nagyon szeretjük.
Rendben.
Aaron bácsi?
Várj!
Hallgass meg! Oké, figyelj!
Félreérted. Máshonnan jöttem.
Figyelj, oké? Véletlenül küldött ide egy gép.
Várj! Légyszi!
Aaron bácsi! Várj! Aaron bácsi!
Kérlek! Aaron bácsi!
Hallgass meg!
Megcsípett egy pók, és fura képességeim lettek.
Igazából nem engem kellett volna megcsípnie. Hanem valaki mást.
Valakit innen.
Nem itt van a helyem. Haza kell jutnom.
Érted?
Nekem is van Aaron bácsim.
Illetve volt.
Egy Ragadozó nevű rosszfiú volt.
De számíthattam rá.
Rengeteg rossz dolgot tett,
de tudom, hogy jó akart lenni.
Csak ő nem tudta, hogy van választása. De te tudod.
Lehetnél jófiú.
Jófiú?
Tudom, hogy nem akarsz Ragadozó lenni.
Nem én vagyok.
A polgármester meghosszabbította a kijárási tilalmat,
mivel a Baljós Hatos kartellek megpróbálják uralmuk alá vonni a várost.
Hát senki sem állítja meg őket?
Apád még mindig él?
Mi van?
Az apád.
Azt mondtad, életben van.
Ja.
Ki vagy te?
Miles Morales vagyok.
De te hívj inkább Ragadozónak!
Ha nem jutok haza...
az apánk meg fog halni.
A te apád.
Kérlek!
El kell engedned.
Mégis miért tenném?
BESZÉLJ ÚGY, HOGY MEGHALLJA HALLGASS ÚGY, HOGY BESZÉLJEN
Ne mondd el anyának!
Sose találtam nekem való bandát.
Úgyhogy alapítottam egyet én.
Pár régi barátommal.
Beszálltok?
FOLYTATJUK...
PÓKEMBER – A PÓKVERZUMON ÁT
MILES MORALES MÉG VISSZATÉR
Feliratok magyar szövege: Gáspár Bence