Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ZAKAŠLÁNÍ!
SCHVÁLENO CERTIFIKAČNÍM ÚŘADEM PRO KOMIKSY
Tentokrát si to sjedeme jinak.
Jakože úplně.
Jmenuje se Miles Morales.
Kousl ho radioaktivní pavouk.
Ale to není jediný.
Neměl to vždycky lehký.
Ale to není jediný.
A teď je na všechno sám.
Ale to není jediný.
Myslíte si, že zbytek už znáte.
Neznáte.
I já si myslela, že ho znám, ale...
neznala.
Nechtěla jsem mu ublížit.
Ale ublížila.
A nebyl jediný.
Hej!
Jsi hluchá?
Gwen!
ZEMĚ 65 SVĚT SPIDER-GWEN
Už jsme skončily? Zdá se, že jo.
Straníš se, nesvěřuješ se nám.
Nehraju v kapele, abych vyjadřovala svý city.
Já jo.
Hraju, abych mohla do svejch citů bít.
Jestli se nikomu nesvěříš, šibne ti.
Jsem v poho.
Víš, co by řekl někdo, kdo je v poho?
„Je mi fajn, dík. Jak je vám?“
Je mi fajn! Dík!
Jak je vám?
Fajn?
Gwen, no tak.
- Já tě nechápu. - To je fakt.
Já na bicí umím.
Vždycky jsem chtěla být v kapele.
Jen žádná nebyla podle mýho gusta.
Když děláte to co my,
skončíte vždycky jako sólisti.
Před Milesem byl Peter.
Na všech ti to sluší.
Není tohle ta kriminálnice?
Ne. Myslím, že je to klaďaska.
Proč nosí masku, když nic neskrývá?
Neřešte u večeře politiku.
Díky, May.
Ve skutečnosti o mně nic nevěděli.
A já o něm vlastně taky ne.
- Nech ho být, Nede. - To nic, Gwen.
A pak už bylo pozdě.
-Čau, Gwen. - Ahoj.
Petere!
Co? Ne.
Ne.
Cos to udělal?
Chtěl jsem být výjimečný.
Jako ty,
Gwen.
- Gwen? - Neboj.
Jaká Gwen?
Bude to dobré.
Ne.
- Zas bude dobře. - Nevzdávej to.
Ach, Petere.
Petere?
Pak už jsem žádný přátele neměla.
Až na jednoho.
Ale ten tu není.
A nedá se k němu dostat.
Pátrání po Spider-Woman vede kapitán George Stacy.
Kdo je ta žena? A proč skrývá svoji tvář?
Peter Parker, nevinný mladík...
May a Bena Parkerovy znám už 12 let.
Peter Parker s námi jídával.
Byl to dceřin nejlepší přítel.
A já nespočinu,
dokud Spider-Woman nenajdu.
Ahoj. Co kapela?
Super.
- Vzdala jsem to, takže bezva. - Zase.
Pokročili jsme v tom případu se Spider-Woman.
To je fajn.
Jsme blízko. Cítím to v kostech.
Já taky.
Dost nám to pomůže.
Na to nesázej.
Zabila ti přítele.
- To nevíš. - Jak to myslíš? Já to vím.
- Já tam byl. Uprchla z místa činu. - Možná nemohla jinak.
Je to má práce.
To mu život nevrátí.
Nechci se o tom hádat.
To slyším.
Jsi
až moc punk, abys mě objala?
Všem jednotkám, útočí superzločinec.
- Guggenheimovo muzeum. - Tam by mohla být.
Podezřelý je Adrian Toomes alias Vulture.
Nashle později?
Skvělý.
Na místě jsou hasiči a záchranná služba...
Zavolám. Mám tě rád.
Jednotka 49. Jsme na místě.
Potřebujeme veškeré posily. Je tu zmatek.
Tady Stacy. Do pěti minut jsem tam.
Buďte bdělí. Ta dívka tam možná bude.
Yuri, vysvětli mi, jak se do Guggenheimova muzea
vetřel chlap s patnáctimetrovými křídly?
Jsme v New Yorku. Tady je možný všechno.
- Víme, co chce? - Umíš italsky?
- Jsem původem Ir. - Tak to zkus přes špagety.
Čekejte na můj signál!
A hledejte stopy po Spider-Woman!
Hej!
Jo. Máme stopu.
- Jak jde lov na mě? - Jsi zatčena!
To je dobrý vědět!
Vulture!
Vyvolávaní obvykle funguje.
Jo, funguje.
Já jsem Vulture. Vrcholný umělecký kus.
Ty nejsi můj Vulture. Jako bys byl z pergamenu.
Na jakém prokletém místě jsem se to ocitl?
Ty problikáváš? To znám.
Odkud vlastně jsi?
Já jsem umělec. A vynálezce.
Bezva. Renesanční člověk.
Budu hádat.
Dával sis espresso
v nějaký staromilský dimenzi Leonarda da Vinciho,
a tu se otevřel portál a jsi tady.
- Přihořívá? - Tak to bylo.
Co kdybys přestal bezdůvodně demolovat muzeum umění?
- Tohle že je umění? - Mluvíme o něm, tak je, ne?
To je hustý.
Spíš to jsou metakomentáře k tomu, co považujeme za umění,
ale i to je umění.
Hele. Tvůj bratránek.
S ohněm si být tebou nehraju. Přece jen jsi z papíru.
Pa, holka.
To ne.
Promiň. Ale ty jsi jako kdo?
To je tajné.
- Jsi Modrý panter. - Ne.
- Batkřižák. - Ne.
- Temný Garfield. - Ne. Dost.
Macho Libre.
Jsem z jiné dimenze.
Jako fakt? Pecka!
Vlastně mě to nepřekvapuje.
Jmenuji se Miguel O'Hara.
Vedu elitní zásahové síly zajišťující bezpečnost v mnohovesmíru.
No to máš fuk.
Ty skáčeš mezi dimenzemi díky těm hodinkám?
To nejsou žádné hodinky.
Tak ne. Citlivka.
Lítá nám tu nadutej renesanční krocan a já ho musím chytit,
takže kdybys dovolil...
Dej si pohov.
Zvládnu to sám.
To bude bomba.
Proč to říkáš takhle?
To nebylo vtipný!
Možná bylo.
Mimochodem, vážně mě baví po tobě uklízet.
- Jako co? - Kingpinův urychlovač.
O čem tu mluvíte?
- Nebuď vlezlej. - Drž zobák.
Zachránili jsme mnohovesmír.
Nechali jste v něm díru, která takové, jako je on,
náhodně vtahuje do cizích dimenzí.
A já musím všechny dostat zpátky, kam patří,
než čas a prostor zkolabují.
A to nezmiňuju Doctora Strange
a toho tydýta na Zemi 199999.
Kdo je doktor Strange? Na doktora zní dost pochybně.
Pardon, kapitáne. Teď nemám čas. Vrátím se.
Takže ho mám sejmout?
Aha.
Má bezednou kapsu!
MIMOPROSTOROVÉ ÚLOŽIŠTĚ PRO ANIMOVANÉ ZBRANĚ
Lylo, mohla bys?
Musíš si o to říct.
- Zavolat posilu. - Co?
- Zavolat posilu. -Řekni.
- Prosím, zavolej... - Už se stalo.
Ale já si to užila.
Spider-Woman.
Já taky.
Ty jsi...?
Tohle?
Ještě nevíme, co to bude. Manžel to chce jako překvápko.
Je to konzerva, ale frajer!
Adoptuješ mě?
- Co? - Co?
Dámy! Můžeme se soustředit na tu opeřenou hrozbu pro časoprostor?
- Jo. - Jasně.
- A co ona? - Ne.
- Pomoc by se šikla. - Ne.
- Protože řekla, že jsi Temný Garfield? - Ne.
- Umíš říct něco jinýho než ne? - Ne. Jo.
- Proč ne? - Ty víš proč.
Tak a dost.
Teď okusíte, jak pálí řecký oheň z mýho batůžku.
Ať se nedostane ven!
Poruší kánon.
- Slétněte na zem. - Můžete se ztratit?
Jste obklíčeni.
- Ale já jsem klaďas. - Nevypadáte jako klaďas.
Měl byste zmlknout a věřit mi.
Ne!
Zásah!
Mayday! Dostali jsme zásah.
Opusťte budovu!
Pomoc!
Jo, to bude Banksy.
To jsem chtěl udělat já.
Ruce vzhůru!
Kapitáne, no tak.
- Podezřelá je ozbrojená. - A jak? Vždyť mi došly sítě.
Lehnout na zem!
Ruce vzhůru, nebo lehnout na zem?
- Jsi zatčena. - Právě jsem zachránila kupu lidí!
- Za vraždu Petera Parkera. - Kapitáne, no tak.
Máš právo nevypovídat.
Vy to nechápete!
To ty to nechápeš.
Tati.
Já ti to chtěla říct. Ale sám vidíš, proč to nešlo.
Proč to nebylo možný.
Já Petera nezabila.
Já nevěděla, že je to on. Neměla jsem na výběr.
Jak dlouho jsi mi lhala?
Mohl bys alespoň na chvíli přestat být policajt a vyslechnout mě?
Fakt si myslíš, že bych vraždila?
Děláš to, abys lidem pomáhal, ne?
Ne?
Ale to i já.
A teď můžeš pomoct jen tak, že mě vyslechneš.
Prosím, tati.
Mám už jen tebe.
Máš už jen právo nevypovídat.
Cokoli odteď řekneš, může být použito proti tobě.
Vážně se mě tak bojíš?
- Máš právo na advokáta. - Tati! Dost!
Nepřibližuj se.
Co?
Tati!
Jen klid.
Zhluboka dýchej.
Pomůžem ti. Viď, Migueli?
Lylo, oskenuj to tu.
Nula anomálií.
Kánon nebyl porušen.
DESTINACE Z 928
Nemůžeme ji tu jen tak nechat. Je v tom sama.
Nevím, jak to napravit.
Jo.
Vítej v klubu.
NEJLEPŠÍ Z BROOKLYNU
ZEMĚ 1610
Vím, že je teprve v prváku,
ale rádi bychom probrali vysoké školy.
Určitě tu bude každou chvíli.
Svou budoucnost bere vážně.
- Promiňte, máte tu bankomat? - Jo, vzadu.
Snad nebude ve zdi.
- Cože? - Ale nic.
Mělo by to být snadné.
Udělám díru,
seberu prachy.
Ne. Takhle ne.
Naval ty prachy.
Kdepak jste, prašule?
Dávej!
Kdo nechal na chodníku ten bankomat?
Co to tam vyvádíte?
Ale nic. Všechno je v pořádku.
- Jen jsem zapomněl PIN. - Okamžitě vypadněte!
Ne! Prosím! Nechte mě vás obrat!
- Já z tebe omlátím ty fleky! - Baseballovou pálkou?
Já ještě nikdy nikoho neobral. Ať nemám traumatický zážitek.
Tak „zážitek“? A jak k tomu přijdu já?
Jsem jak Robin Hood, co dává sobě.
Prodáváte i kari?
Víte, jsem vědec. Nebo spíš byl.
Slyšel jste o Alchemaxu? Tam jsem pracoval.
Na vědce jsem byl celkem pohledný.
Měl jsem menší nehodu.
Vraťte mi nohu!
Ach jo.
Odpusťte. Zaprvé, nechci obrat vás.
Ten bankomat vám ani nepatří.
Patří bance. A to jsou teprve zločinci.
Zločinec jsi ty! Chceš mě obrat.
V tomhle stavu nemůžu nikde sehnat práci.
Tak jsem se uchýlil ke zločinu.
K čemu je vůbec dneska bankomat?
Kdo to řekl?
Stejně se všude platí kartou.
Spider-Man!
Lenny, kolik vám dlužím za tu sváču?
Spidey, když ho chytíš, tak bude zadara.
Spider-Man!
Já zírám!
Máš bejt kráva, nebo dalmatin?
Já jsem
Flek.
Opět se setkáváme.
- Přijde ti to vtipné? - Jasně že ne.
A to máš kostým?
Bohužel pro oba je to má pokožka.
Ty krávo.
Jsem z tvé minulosti.
Před rokem...
- Počkej. -Čekám.
Kde lítáš?
Dobrej pokec. Ale musíme to zabalit.
Potřebuješ chvilku? Páč...
Už to zadara nemáš.
Tak jo, sjedem si to ještě jednou.
Jmenuju se Miles Morales.
Kousnul mě radioaktivní pavouk.
A poslední rok a čtyři měsíce
jsem jedinej a pravej Spider-Man.
A všechno se mi daří.
JÁ
Ještě někomu ublížíš!
Chytám všechny možný zlouny.
Tumáš!
Nemůžeš se chovat jako normální superzločinec, abych tě mohl chytit?
Navrhnul jsem si vlastní oblek s rudejma pruhama na bocích.
Teta May se přestěhovala na Floridu.
Hotovo.
Uváděl jsem soutěžní pořady!
Propagoval dětskej zásyp. Pak se za tu propagaci omlouval.
Byla to chyba.
Vylezl mi knírek.
Knírek.
A zase zalezl.
Byla to chyba.
Zapracoval jsem na svejch elektrošocích.
Pardon!
Jak dlouho vydržím lhát o tom, kdo doopravdy jsem?
Ten nový Spider-Man je prý z Portorika.
Podle mě je z Dominikány.
Pochopili by to, kdybych jim to řekl?
Máme tě rádi a bereme tě
takového, jaký jsi, i když jsi nám přes rok lhal.
Možná v jiným vesmíru.
Občas si fakt přeju, abych nebyl jedinej.
Ale netrápím se tím.
Občas mi chybí strejda.
Ani netušíš, jak moc ti rozumím.
I když se ukázalo, že je to Prowler.
Snažím se dělat, co mi poradil.
Jdi dál svou cestou.
Jdu dál svou cestou.
Kde lítáš?
Ty si čteš esemesky? Bojujeme na život a na smrt!
TOHLE JE DŮŽEŽITÝ.
Malej moment.
DŮŽELITÝ.
V kině mobil vypneš. A při souboji se mnou ne?
DŮLEŽITÝ!
„Hnedtambudu.“
Napsal to dohromady!
Milé, že? Mládež.
To bylo divné.
Můj nos!
Promiň. Ale musím někde bejt.
Naletěls!
Tečky už hopsaj. Moment.
Jde nám to spolu skvěle.
Pořád hopsaj.
No nic, on to jednou dopíše.
Nádhera.
Skvěle se doplňujeme. Náš souboj má rytmus.
Na tenhle okamžik jsem čekal velmi dlouho.
Kde se tu vzala ta husa?
Já už ten kostým asi nechci.
Už tam budu.
Smajlík. Sepjaté ruce.
To je tvoje husa?
Ať mě nechá!
Ale podtrženo a sečteno...
Mám tě tam, kde tě chci...
Jsi tak agresivní.
...jsem Spider-Man. A to mi nikdo neodpáře.
Neuvěřitelné. Vrať se ke své nemesis!
Ne že zdrhneš.
Mimochodem, zezadu se ti to zařezává.
-Čus, jak je? - Píšu esej.
Na střeše Petersenovy budovy je zločinec.
Brnkneš policajtům, aby ho sebrali?
- Nechci skončit v bryndě. - Jen tentokrát.
Jednou zavolám a příště budu mít vysílačku a sesynchronizovaný hodinky.
A za měsíc budu vysílat Spider signál.
Nejsem tvůj dispečer.
Ty máš mý kecky?
Můžu já za to, že mi padnou?
Víte, každé dítě je svět sám o sobě.
A mou prací je zachytit svět vašeho dítěte
na takový arch papíru.
- Je prázdný. - Přesně tak.
Já totiž nevím, kdo váš syn je.
A nevím, zda to ví on.
Sám se musí rozhodnout, zda se chce věnovat své budoucnosti,
nebo dělat to, co dělá, když tu právě teď není.
Nemůže mít dort, když ho snědl.
Pokud neupeče dva dorty.
- Milesi? - Má smysl pro humor.
- Jak je? Vysoká! - Synku, co vždycky říkáme?
Načas je o pět minut dříve.
Já vím.
Teď musím být ukázkový student. Můžete mě nechat žít?
Nuže.
Známky má Miles celkem dobré.
Je tu jednička z fyziky.
To je můj pašák.
A z výtvarné výchovy.
Má talent po svém strýci.
- Jedna mínus z angličtiny. - Přísná učitelka.
A dvojka ze španělštiny.
- Cože? - A jéje.
- Milesi! - Chceš, aby z tebe mámu kleplo?
Eso no es má vina.
„Esto no es má vina?“ ¿Tú estás tomando la clase en pseudošpánina?
Párkrát jsem chyběl.
A kolik je u tebe párkrát?
Tak třeba pětkrát?
Pětkrát?
Šestkrát.
- Skončils. - Záškolák.
- Počkat. - To má po svém strýci.
Já mám hrozně napilno.
Ještě to jde zachránit.
„Zachránit?“
Miles má za sebou silný příběh.
Tak to se mi nějak nezdá.
- Jmenuješ se Miles Morales. - Správně.
Vyrůstal jsi v chudé rodině imigrantů.
Já jsem z Portorika. A to patří k Americe.
Máme velký byt v Brooklynu. Z chudé?
To je jedno. Všichni to máte těžké.
Mají mě povýšit.
Jeho velkým snem je získat doktorát z fyzikálních věd...
Ať je to cokoli, zvládneme to.
...na Princetonské univerzitě.
V New Jersey?
Ne. To je daleko.
New Jersey je moc daleko od New Yorku?
I v Brooklynu jsou skvělé školy.
Na Princetonu maj nejlepší výzkum kvantový fyziky v zemi.
Kvantový.
Přesouvají elektrony přes dimenzionální prahy.
Elektrony.
Zkoumaj tam i temnou hmotu!
Vůbec nevím, o čem to mluví.
Mohl bych vyzkoumat, jak cestovat do jiných dimenzí.
Jo, jasně.
To zní jako fajn jakoby práce.
Tati, kdyžs byl v mým věku, šel jsi za svým snem.
Se strejdou Aaronem jste si založili podnik.
Ne?
To je něco jinýho. Víš, když ses narodil...
A tvoje máma tehdy...
Život je cesta.
Dali jste mě na tuhle školu s důvěrou, že dokážu něco extra.
A já si to myslím taky.
Ale nemůžu to dokázat jen tady.
Existujou lidi,
který mě můžou naučit to, co bych chtěl znát.
Ale všichni nejsou v Brooklynu.
To je tvůj příběh!
Stačí se toho držet.
Milesi, dáváš pozor?
Dávej pozor.
- Au! Moje kostrč! - To jako vážně?
Musím letět. Vy to dořešíte. Jde to báječně.
Počkej. Objednal jsi na dnešek dort?
To si piš. Zavolej mi. Musím letět! Pa!
Viděls ho? Co si s ním jenom počnem?
Všem jednotkám, útočí superzločinec.
- Už musím letět. - I ty musíš?
On zmizí, ty zmizíš, všichni. Co tu mám dělat?
Moc mě to mrzí. Ale my to vyřešíme.
Společně.
Promiňte, je mi to trapné.
- Víte, že vám lže? - Jeff?
Váš syn.
Lže vám. A já myslím, že to víte.
Jak ti jde esej?
Promýšlím ji. Mám na to vlastní postup.
Jo takhle.
- Ten zločinec zdrhnul. - Dík. Jdu po něm.
- Jsi vystreslej. - To jsem.
- Moc si toho nakládáš. - Dík za radu.
- To bylo zlý. - Já vím.
- Co to s tím naším klukem je? - Já nevím.
- Spider-Mane. - Strážníku Moralesi.
Teda,
- strážníku Moralesi. - Neděláme tu to, co si myslíte.
Do týhle školy chodí můj kluk!
Dělají se mi modřiny.
To je psina.
Jsem v klubu přátel školy. Kolik já napekl bábovek.
Utekl jsi z boje před koncem.
- Už byl konec. - Co to má bejt?
To bylo nečestné a nesportovní. A dost drzé.
V tom musím s tím superzločincem souhlasit.
Je to sotva padouch třetí kategorie.
Cos to řekl?
Uvědomuješ si, že to slyším?
Všechno
mám pod kontrolou.
Neuvěřitelný.
- Ovšemže jsme skončili tady. - Víš ty co? Jsi stejnej jako můj syn.
Vážně?
To je vtipný. Představte si to.
Zde, kde to všechno začalo!
Pozor!
Ve středobodu našeho spojení!
Složitý slova na mě nezkoušej.
Křížovky luštím každej den.
- Už si vzpomínáš? - O čem to mluvíme?
O našem stvoření.
Cože?
- Jo. - Vypadlo to.
Jde tu o našeho syna. Nic není důležitější než naše rodina.
Zrovna tu něco řeším.
Osud nás svedl až sem.
- Už ti to docvaklo? - Fakt ne.
Já jsem tvá nemesis.
To fakt nejsi.
Minuls. Na Fleka jsi krátký.
Vážně si nepamatuješ, cos mi udělal?
A co já pro tebe?
- Ne. - Pracoval jsem pro Alchemax.
Testoval jsem místní urychlovač
a přivolal k nám z jiné dimenze pavouka.
- 42. - Odtud pochází.
Ale on utekl.
A kousl tě.
Můj pavouk z tebe udělal Spider-Mana.
Cože?
Proběhl jsi závodní kantýnou.
- Ukradl nám jídlo! - Hodil jsi po mě bagel.
Za svou kariéru jsem hodil po zločincích různý jídla.
Trousíš ty svý drzý, šťavnatý vtípky a všichni je baští.
Ale nikdo neví, jaké to je,
když se stane jejich obětí.
- Jen odlehčuju situaci. - To já tě stvořil.
A tys stvořil mě.
Ty jsi ho stvořil? Proč?
Já ne. Plácá nesmysly.
Byl jsem tady u urychlovače, když jsi ho odpálil.
Kvůli tobě
jsem přišel o práci,
o život,
o svou tvář!
Má rodina pohled na mě nesnese.
Já z tebe udělal hrdinu.
A ty ze mě tohle!
Pohlédni na mě! To tys mi tohle udělal!
Vidíš mě? Ale já ti to nedaruju!
Já jsem...
Kam zmizel?
Asi se vykopnul pryč.
Víš, že máš ty zločince chytat?
Vždycky je chytím.
Většinou.
Gutierrezi! Sežeň jeřáb.
Kvůli tomuhle nás nemá nikdo rád.
„Nás?“
Snažím se dělat, co je správný.
Ale to já taky.
- Potřebuju, abys byl lepší vzor. - Jsem super vzor.
Gutierrezi, ten jeřáb zruš.
Já dám fakt výpověď.
- Chcete si o tom promluvit? - Zešílel jsi?
Muži vaší generace duševní zdraví podceňují.
Bože.
Co tady vůbec dělám?
Ať udělám, co udělám, vždycky mi nakonec vynadaj.
Ten pocit znám.
A co
váš syn?
Jak se vůbec má? Myslíte, že bude nakonec úspěšný?
- Upřímně? - Jo.
- Je to hodnej kluk. - Jo?
Až mě to děsí. Padaj z něj neuvěřitelný moudra.
Super. Tak já už musím...
A vzápětí udělá nějakou blbost.
Nechci, aby si zpackal život.
Tak mu dejte svátek.
- Cos říkal? - Co? Ani nevím.
A taky mi vadí, že ke mně není upřímný.
Možná se vám něco bojí říct.
Proč by se měl někdo bát mi něco říct?
Nevím.
Člověk si myslí, že je dobrej rodič.
Že to má na háku.
Jenže děti vyrostou.
Nechci o něj přijít. Chápeš?
Jako objektivní pozorovatel bez vlastních zájmů
myslím, že byste ho měl nechat dejchat.
- Roztáhnout křídla. - Jo.
To nevím.
Dobrej pokec, no ne?
Měl bych jít.
Jo, a chyť toho chlapa s dírama.
Žádnej strach. Myslím, že ten chlápek se už neukáže.
Co je?
Aha.
Myslím, že jsem se vykopnul
sám do sebe.
Tohle ještě neznám.
Haló? Ozvěna... Není tu.
Co se stane,
když strčím hlavu do té díry?
Dobrý den.
Prosím!
Už dost!
To bylo
super.
Těmi dírami se dostanu kamkoli.
ČÍNSKÁ ČTVRŤ, SF – ZEMĚ 688
Promiňte.
Nerad obtěžuji. Vím, že máte práci.
Co ty tady chceš?
Chápu. Zjevil jsem se zničehonic.
Asi se ze mě stává transdimenzionální bytost.
- Takže? -„Takže?“
Dokážu doslova párat předivo časoprostoru.
Ale pro vás to nic není.
Děláte, jako by to pro vás byl denní chleba.
Můžu žvejky?
Síla mnohovesmíru je v dlani mé ruky.
Mé díry nejsou prokletím. Ale odpovědí.
Mohl byste přestat mluvit o dírách?
Jsme tady z váš už všichni nesví.
Tohle se vám bude líbit. Hele.
Už nemám fleky, to jsou mi věci.
Mě si nevšímejte.
Jdu si pro tebe, Spider-Mane!
Vezmeme to hezky krok za krokem.
Máte někdo od té budovy návod?
SPIDER-MAN ZE ZEMĚ 13122
Spider-Man na titulce. A lepší fotku.
- Máte pravdu, šéfe. - Ticho.
- A zmiz! - Jasně, šéfe.
Zasloužím si přidat.
Migueli, tady Peter. Zachycena anomálie.
Díky, Petere. Jsi jeden z nejlepších.
Jess, koho vyšlem?
GRATULUJEME K POVÝŠENÍ, KAPITÁNE MORALESI
- Nevíš, kde je Miles? - Ne.
-¿Visto Miles? - Ne.
Nevíš, kde je Miles?
Co to děláš?
Proslov! Tak, vážení.
Proslovy neumím.
Proboha. Jen to ne.
Tak mluv.
Ahoj.
A chci, abys věděl,
že i když jsme spolu zažili dobré i zlé,
tak jsem na tebe hrdý nejen dneska, ale každý den.
Uvozovky. „Většinou.“
LOL. P.S.
Pane Spider-Mane, to se na dort nevejde.
Nešlo by to menším?
Anebo stručně?
Přijďte zas!
Co dalšího o Jeffovi říct?
Že vážil 5 kilo, jen co přišel na svět?
Vím, že je ti trapně.
Jeho mámu to málem stálo život. Vidíte ta ramena.
To ne. Stačí.
Byl fakt velký mimčo. Bože.
- Je samá sranda. - To stačí.
Tobě už mikrofon nepůjčíme.
- Díky, Rio, za tvá slova. - Kde je ten kluk?
Dlouho jsem si nebyl jistý, čím chci v životě být.
V mládí mě to táhlo chvíli sem, chvíli tam.
S bráchou jsme vyrůstali tady v Brooklynu.
Dva nezvedený kluci.
To jsem já, Armadillo.
Leckdy jste nás vyháněli ze svejch krámků.
A dnes, kdo by to byl kdy řekl, vám pomáhám a chráním vás.
A pak se nám narodil kluk.
A všechno se změnilo k lepšímu.
Ale ne!
Ani nevím, na koho bych si měl připít. Asi na vás na všechny.
DORT NA CESTĚ
A na mýho bráchu, který nám všem tak moc chybí.
AARON DAVIS ODPOČÍVEJ V MOCI
A teď se mi tam nahoře jistě směje.
Bude ze mě kapitán, brácho.
Na mou ženu.
Radši ani nezačnu, protože bych neskončil.
Musela bys mi to vzít.
A na mýho synka.
Kvůli kterýmu to vlastně všechno dělám.
Mám tě rád, Milesi.
A vždycky tu pro tebe jsem a budu.
Benny. Do toho, rozjeď to!
Já ho přerazím.
Gratuluju, Jeffe!
Dík, žes dorazil.
- Ahoj, Milesi! Kde jsi byl? - Jak je?
- Co škola? Válíš? - Si piš.
Rodiče se po tobě sháněli.
To nevím proč. Celou dobu jsem tady.
Ahoj.
Měl jsi tu být v pět. To si táta nezaslouží.
Zmeškals jeho přípitek.
Přinesl jsem dva dorty. Jsou na nich nápisy od srdce.
NEJSEM HRDÝ
To tam nebylo.
Táta na to dřel osm měsíců.
Devět. Bylo to jak těhotenství.
- Nebylo. - Nebylo.
A s tou studijní poradkyní to taky nebylo fér.
Měl jsem něco nutnýho.
Co, graffiti třeba?
Nebo snad párty s partou, co neznám?
Vysvětli to.
- Celkem slušně to vysvětlujete za mě. - To je vtipné.
- Náš syn je vtipný. - Neřekl bych.
Já si velkej nepřijdu.
Máš pěkné tričko.
No jo. Už sis něco nabídla?
S kým se to kamarádíš?
- Je to Ganke? Nikdy se mi nezdál. - Ale zdál.
- Ten kluk mi klidně tyká. - Drzoun.
- Mám i jiný kamarády než Gankeho. - Koho?
Třeba Petera.
Ale ten je už v prachu.
A Gwandu.
Ta je taky v prachu.
- Milesi, dame un pokoj. - Pseudošpánina?
Nenapadlo vás třeba někdy, že když jsem pryč,
dělám nevinný, soukromý a nezajímavý věci?
- Ne. - Nikdy.
Je mi 15 let. Jsem dospělej jako vy.
- Vždyť nemáš ani řidičák. - A máma snad jo?
Žijeme v New Yorku. Nikam se nechystáme.
- Je to můj život. - Není jen tvůj.
Je i můj a tvého otce a tvých abuelos y abuelas,
co tě dostali až sem, kde já sama chci být.
Jasně. Když myslíš.
„Když myslím?“
Můžu to říct?
-Řekni. - Máš zaracha.
- Co? - Jo, máš!
- Jak dlouho? - Měsíc!
- Tati. Mami. Vážně? - Smrtelně vážně.
- Vy to nechápete. - Máš pravdu.
Nemám nejmenší ponětí, kde pořád lítáš. Nechtěl bys mi to říct?
Tak mě vyslechni!
Tak jo, do toho. Jen mluv. Řekni, co mi chceš říct.
Co tak závažnýho mi chceš sdělit?
Víš ty co? Už nic.
Fajn, tak si jdi.
Teď máš zaracha dva měsíce!
Má co chtěl, ne?
Dva měsíce.
Jsem Spider-Man. To nejde.
Milesi!
Máš chvilku?
Jak ses sem...?
Jak se máš?
Mám se dobře.
Fakt skvěle. A co ty?
Vyrostl jsi, co? Nával hormonů?
Máš růžovější vlasy.
- V tomhle pokoji jsi vyrůstal? - Jo.
Ale na intru to mám dospělejší.
S těmahle figurkama jsem si jako malá taky hrála.
- Ta je sběratelská. - Tuhle jsem taky měla.
- Je nesmírně vzácná. Nejde sehnat. - Proč je v krabici?
To nic.
- Tos maloval ty? - Co? Ne.
To je pěkný.
Je jich tolik.
I tys mi chyběl.
A co tu děláš?
Už jsem myslel, že tě nikdy neuvidím.
Nevypadnem odsud?
Mám zaracha.
Škoda.
Má zaracha i Spider-Man?
Jako, já...
Milesi?
Nechceš tátovi něco říct?
A má tři měsíce!
Počkej.
On existuje elitní spolek nejlepších pavoučích superhrdinů?
A je v ní jistá Jess Drewová.
Jezdí na motorce. Kolik já se toho od ní naučila!
I já jsem se toho hodně naučil.
Jsem na mnohem vyšším levelu.
- Fakt jo? - Jo.
- To chci vidět. - Tak jo.
Vyšívej.
Snadný.
A Miguel. Celý to byl jeho nápad.
Jasně. A Miguel je kdo?
Takovej nindža-upír Spider-Man, ale klaďas.
Upír klaďas. Tak to bych chtěl vidět.
No a kdy tě k sobě přibrali?
Je to pár měsíců.
- To je dlouhá doba. - Tohle je za dva body.
Vida tě.
Vida mě.
Drobný si nechte.
- No a ten klub... - Hele, ten tydýt.
- Co tam děláte? - Týpek s pruhama, 10 bodů.
Snažíme se zabránit kolapsu mnohovesmíru.
Já myslel, že tomu jsme zabránili.
Minulý týden nás vyslali do Shakespearovské dimenze.
- A s Hobiem jsme tam... - Kdo je Hobie?
Ten by se ti líbil!
Občas za ním zaskočím do jeho dimenze.
A to u něj přespáváš?
Dost si ale hlídaj, kam koho pustí,
jinak bych tě navštívila už dřív.
A proč jsi tu teď?
To nedělej.
Gwen?
Kde tě mám?
Kam zmizela?
Tady jsi. Kde lítáš?
Čekám na tebe.
Ne, to není řecká hamburgrárna.
- Tady se musí skvěle přemýšlet. - To jo.
K čemu rotoped, když máš budovu Williamsburghský banky?
A co
ten tvůj táta?
Už spolu mluvíte?
O čem bychom spolu tak měli mluvit?
„Čau tati, jak ses doteď měl?
Pořád si myslíš, že jsem zabila Petera?“
Jako nevím.
To moji rodiče... Mám jim to říct?
Vůbec.
V tomhle mi věř.
Víš...
Možná jsou některý věci fakt jen pro nás.
To jsi řekl moc hezky.
Mám vážně vysokou emoční inteligenci.
Na svůj věk.
Víš, s tebou si vždycky ráda pokecám.
- Jo? - Jo.
Jako s kolika lidma si můžeš o těchhle věcech povídat?
Ani mi nemluv.
Co je?
Jsi můj jediný kamarád, co Peter umřel.
Ještě máš Hobieho, ne?
To je jiný.
Jo? A v čem?
Těžko říct.
Ty a já jsme...
Jsme stejní.
V tom důležitým. Ne?
V každé jiné paralelní dimenzi se Gwen do Spider-Mana zamiluje.
A v každé jiné paralelní dimenzi
to vždy skončí špatně.
Všechno je jednou poprvý.
Z citovek vyhládne.
Jo, plátanos jsou fritovaný emoce.
Ta se zdá, že už může volit.
Vsadím se, že neumí španělsky.
Tohle zabraňuje problikávání v cizích světech?
Je to super.
Co mám udělat, aby si Miguel O'Hara všiml Milese Moralese?
Přimluvím se za tebe.
Jen říkám, mít ty hodinky taky, jdu s tebou.
Milesi...
Zachránil jsem mnohovesmír.
Jsme jen malý elitní komando.
Zneviditelňuju se. Dávám elektrošoky.
Teď nikoho nehledáme.
Aha.
Kdyby záleželo na mně...
Já vím.
Ne.
- To nedělej. Milesi... - Klid.
- Nesmí se rozbít. - Ježiš.
Promiň, nechtěla jsem ječet.
Dobrý. Vždyť jo. Promiň.
Ahoj!
-Čau. - A jéje.
Jsem Milesova máma.
Rio! Ahoj! Tolik jsem o tobě slyšela.
Tak my si tykáme. No nic.
Moc milé. Tohle jsme našli v Milesově pokoji...
Zřejmě jsi tam byla, že?
A ty budeš Jeff.
Tak my si tykáme. Moc milé. „Jeff.“
Chceš říct nadporučík Morales.
Už brzy kapitán Morales.
Kapitán.
S Gwandou se známe ze školy.
Jo, jen si povídáme.
Neseber mi ho.
Mami.
Žertuju. Má zaracha.
- Nezlom mu srdce. - Mami!
- Kruciš, musím jít. - Týme alfa, pavoučí poplach.
Schází mi tisíc kroků.
Vážně bych ráda zůstala déle.
Promiň.
Ahoj.
Jo, čau.
Slyším, jak stojíš a mlčíš, mami.
Snad jsem ti nevlezla do zelí.
Tohle by nikdo v mým věku neřekl, mami.
Jen mě bolí,
že můj mladý muž už není můj malý kluk.
Jo.
Víš, že mně se můžeš se vším svěřit.
Víš...
Já jsem...
smutnej, že jsem to nestihl.
Běž.
Zdá se celkem milá.
- To mě zkoušíš? - Ne, vůbec. Ježiš.
Co to...?
Upravím tě.
Celý léta jsem se starala o malýho kluka.
Tak, aby byl šťastný.
Cítil, že patří tam, kde zrovna touží být.
A že může jít do světa a dělat velký věci.
A nejvíc ze všeho se bojím,
že se o tebe nikdo nepostará tak jako my.
Že ti nebude fandit jako my.
Uděláme to takhle.
Můžeš si jít kamkoli, ale slib, že se o toho malýho kluka postaráš.
A že nezapomene, odkud pochází.
A že ho mají druzí rádi.
A že i kdyby se ocitnul
na těch nejvíc nóbl místech,
tak nikomu nedovolí tvrdit, že tam snad nepatří.
A až se vrátí,
a že se domů vrátí,
tak přijde včas
a přinese s sebou normální hezký dort.
Dobře.
To mi slib, Milesi.
Slibuju.
Jen...
se nám neztrať.
Jasně.
Super.
A teď běž. Zmiz odsud.
Až se vrátíš, máš furt zaracha.
Směju se, jako by to byl fór, ale není.
Jo, já to chápu.
Brzy nashle.
I s dortem.
ZIP! HAF!! HAF!!
ZIP...
Kruciš.
Naše auto!
Kruciš.
DETEKOVÁNA TEMNÁ HMOTA!
ZEMĚ 42 ZESNULÝ
- Přehraj, co se tu stalo. - Přehrávám.
Fleky! To je ono! Potřebuju víc fleků!
Můj ty bože, řešení jsem měl přímo před nosem, kdybych ho měl.
Potřebuji víc meziprostorové šťávy.
- Kruciš. - Kruciš.
Ještě pro to nemám název. Branding není má silná stránka.
Elektřina z města přesměrovaná do mého mikrourychlovače
by mohla vygenerovat trochu koncentrátu temné energie.
Kruciš.
Tohle mám na vědě nejradši!
Kruciš!
Stačí, když mě to dostane tam, kde mají obří urychlovač.
A tebe, Spider-Mane, připravím o všechno
za to, cos mi kdy udělal.
Mělo by to vyjít.
Anebo odpařím všechno v téhle budově.
A to by bylo zlé.
- Kruciš. - Kruciš.
Pomoc.
A jéje.
- Kruciš. - Kruciš.
Přehrávání dokončeno.
Proč?
Gwen!
Gwen. Ahoj.
Copak děláš?
Nic. Všechno v poho. Fakt. Pa.
Kde je ten zločinec, kterýho máš sledovat?
Ten teď někam zmizel.
- Gwen! - Je to jen padouch třetí kategorie.
- Lylo! - Tu nepotřebujem.
Hledám...
Jo, dobrý mám ho. Ne, tak ne.
Moment.
Neposeda.
- Nešla jsi za tím kámošem? - Co? Ne.
- Milesem? - I když...
Děláš si legraci?
- Jen na skok. Na dálku. - Na jakou?
Asi na takovou?
- Asi tak. - To je dost blízko.
Bože!
Chtěla jsem vědět, jak se má.
- To ti fakt nebaštím. - Vím, že jsem to zpackala.
Mezi nás nesmí.
Já vím.
Už se s ním nesetkám.
To bych řekla.
- Dámy? Ten chlap si dělá vlastní portály. - Cože?
Může proskočit, kam chce. Je to dělo pořádný ráže.
Prej padouch třetí kategorie. Víš, v jakým jsi průšvihu?
Navštěvuje dimenze, kde je Alchemax.
- Proč to dělá, Gwen? - Nevím.
Snaží se sám sebe posílit. Aby mě porazil.
Bezva! Má nejlepší žačka.
Já ho chytím. Seženu si pomoc.
Kdyby Miguel zjistil, že jsi tu...
Neříkej mu to. Vykopnul by mě.
Co kdyby mě poslal domů?
Mám ho. Země 50101.
Tak co uděláme?
Tys nikdy neudělala chybu?
Nikdy sis nikoho nepustila k tělu?
Jo.
Ale překonala jsem to.
Zprav tamního Spidera.
-Že se tam s ním Gwen setká. - Jdu na to.
- Mockrát dík. - Nemáš za co.
- Už tě nikdy nezklamu. - Drž pysk.
Dávám ti hoďku na to ho chytit.
Jinak ti nepomůžu.
Sbohem, Milesi.
Pardon! Gratuluju!
ZEMĚ 50101
Vidíte to? To je k nevíře.
- Cítím se jak vyměněný. - Kam jsi zmizel?
Kdybych se podíval do zrcadla, ani bych se nepoznal.
Zůstaň na místě.
Ale tomu v zrcadle bych záviděl jeho vzhled.
- Sleduju tu anomálii. - Tak ho zkus chytit.
Nefuň mi za krk.
Dobrý den, místňáci.
Jste na tom čtyři. To je nebezpečné.
Můžu?
Kudy do Alchemaxu?
Mají tam obří urychlovač.
Hej, stračeno! Búúúď hodnej!
To měl být jako vtip?
- Gwen! Jdu ti pomoct! - Milesi?
Jojky stojky! To jsi nečekala, co?
- To ne! - To ani já. Jsem nabuzený!
- Mám tě! - Tys mě sledoval?
Ne, jen jsem viděl, kams šla, a šel potají za tebou.
Ty tu být nesmíš!
O čem to mluvíš? Vždyť pomáhám...
Ne!
Neměla jsem za tebou vůbec chodit.
Pecka.
Hoj, kdo je ten nový?
Hoj, Pave. To je Miles. A nikdo ho nezval.
Nikdo tě nezval, a ty jsi stejně přišel?
- Chápeš to? - Tak to tě asi miluje.
- Pave. - Ne.
- Já se v lidech vyznám. - Vůbec.
Co jsi zač?
- Jsem rád, že se ptáš, ty nový. - Nejsem nový.
Jmenuji se Pavitr Prabhakar a posledních šest měsíců...
Šest? A to ty hodinky dostal?
- Jo... - Být Spider-Manem je snadné.
Vstanu, rozcvičku ne,
protože jsem od přírody svalnatý a nechci moc nabrat.
Na svou bujnou kštici téměř nesáhnu.
Žádnej gel ani vosk, nic?
Jen kokosový olej, modlitba a trochu genetiky.
Pak se zhoupnu do školy. Nemusím se snažit, ale snažím se.
Bojuji se zlouny, nakrmím toulavé psy
a zaskočím na šálek thé k teti Maye...
-Čaj thé mám rád. - Co jsi to řekl?
„Čaj thé?“ „Čaj“ je „thé“, brácho.
To je jak „čaj čaj“.
Dal by sis kávu kávu a do ní cukr cukr?
Promiň.
A pak zajdu za svou holkou Gayatri.
Je to extra nóbl teenagerka.
Ahoj. Tak jsem si říkal, že...
Zdravím, šéfinspektore Singhu. Toto je vaše dcera. A já ji neznám.
A k tomu všemu žiji v nejlepším městě pro Spider-Many, v Mumbattanu.
Prohlídka.
Dopravní zácpy, dopravní zácpy...
A odtud Britové rozkradli naši zem.
Ahoj, Spider-Mane.
-Čau. - Hoj.
- Ty ne. - Mluvíš na něj, nebo na mě?
- Myslí mě. - Jo. Jeho.
Sejmu ho sám.
Jak se vede?
Poznals, že jsem na mnohem vyšším levelu?
Nastoupil jsem cestu k sebezdokonalení.
A taks přiletěl do Indie.
Západní klišé. Nezkoušej na mě Jíst, meditovat, milovat, kámo.
Ne. Tak jsem to nemyslel.
Budu hádat. Začneš se vyptávat na šafrán a kardamom
a chléb naan, což je jako říct „chléb chléb“,
což je jako říct „čaj thé“.
-Čaj thé mám rád. - Ne!
Dej už pokoj!
Myslím, že jsme to vzali za špatný konec. Promluvme si o tom.
Fajn. Kvůli tobě se cítím prázdný, jako bych měl ve svém nitru díru.
To se stává všem.
Ale já zjistil, čím tu díru vyplnit.
Dalšími dírami.
Ale to nedává žádnej smysl!
To přijde.
Jsem v poho.
- Nedělejte si starost. - Neboj.
Cítím tu jiskru mezi nimi.
Jestli Flek získá další fleky...
- Přeskočí, nepřeskočí? - ...bude nezastavitelný.
- Nesmí se dostat do... - Alchemaxu?
Vidíte? Zvládáte se vůbec soustředit?
Hele, a už ví o Hobiem?
- Co bych měl vědět o Hobiem? - Zdá se, že o něm nevěděl.
Ty zmiz. Ty taky. Sbohem. Měj se.
Můžete deaktivovat tu nevídaně silnou bariéru?
Teprve až se vypne urychlovač!
Urychlovač? A jéje.
- Fleku, přestaň! - Nevíš, co způsobíš!
Budu mnohem víc než jen padouch třetí kategorie.
Omlouvám se, že jsem ti tak řekl. Jsi prvotřídní padouch.
- Ještě ne. - Urychlovač aktivován.
Ne!
Tak jak ti to jde?
Skvěle.
Má někdo nějaký nápad?
Mívám jich spoustu. Ale teď žádný.
Ustupte. Vyzkouším něco novýho.
Jak dlouho ti to obvykle trvá?
Dej mi chvilku.
Máme něco dělat, nebo se jen dívat?
To se jako nabíjíš, nebo...?
Ne. Vstřebávám to, aby to šlo prorazit.
- Jako bys to nabíjel. - Jmenuje se ta schopnost nějak?
Dotazy vám zodpovím, až tu zeď prorazím.
Nechte mě to udělat!
- Hobie! - Hobie, kámo!
Hobie?
Podívejme, další. Líbí se mi, kolik máte variant.
Respekt, Pave! Bourák Pav! Jo.
Co jako říká?
Říká: „Hoj, jsme dobří přátelé a rozumíme si.“
To je ten týpek z 1610?
Ty mu taky rozumíš?
- Hobie, dík, žes rozbil ten štít. - Já ho uvolnil.
Malá rada. Dělej to dlaní, ne prstama.
Co to má za trikot? Krvácí z podpaží?
Miles, Hobie. Hobie, Miles.
Čau. Nikdy jsem o tobě neslyšel, protože o tobě Gwen nemluví.
'Kjo, já jsem Hobie, Hobie Brown.
A kousl mě...
Chtěl bys to vědět? Bych řek.
A poslední tři roky jsem jedinej a pravej... Počkat.
Mám ti provařit svou tajnou totožnost? Si upad?
Teda když nejedu šou, nebo nevytáčím nácky,
nebo nepáchám ilegál politický akce lomeno performance.
Nebo nekalím v hospě s bandou.
Nejsem vzorovej model. Dřív jsem byl molovej model.
Hejtuju rána. Hejtuju vládu. Hejtuju nálepky.
Nejsem žádnej hrdina. Páč říkat si hrdina
může tak akorát sebestřednej narcistickej autokrat.
Já myslel, že nesnášíš nálepky.
Gwendy, zapomněla sis u mě mikču.
- Jakou mikču? - Myslí svetr.
- Kolik těch svetrů máš? - To bude někoho jinýho.
- A kartáček. - Cože?
Ty máš mý kecky?
Jste dost nesehraný tým.
- Na týmy nevěřím. - Nemáš náhodou kapelu?
Nevěřím, že vydrží.
Ty kecy mě zabijou.
Tohle nám oběma prospěje.
Oba konečně naplníme svůj potenciál.
Konečně budeš mít padoucha, jehož jsi hoden.
A už ti nebudu k smíchu!
Nejsi k smíchu!
-Že ne? - Vůbec.
- Jsi nezábavný! - Na vtípky nevěřím!
To byl vtípek!
Slyšíš? Nikomu tu nejsi k smíchu.
- Po tomhle nebudu. - Ne!
Tak to bylo překvapivě jednoduché.
Už běžím!
Co to bylo?
Budoucnost.
O všechno tě připravím.
Jako jsi připravil o všechno ty mě.
Cože?
Na shledanou doma, Spider-Mane.
Milesi!
Jsi v pořádku? Musíme zmizet.
Bereme roha.
Přátelé, chalo.
My vyčistíme cestu. Ty zpomal ten barák.
Zařídím. Ale ne, protože jsi mi to řekl.
Utíkejte!
- Pozor! - Zlato!
Gayatri!
Gayatri! Ne!
Gwen, bacha.
Systém indikuje událost dle kánonu.
Našlapuj zlehka.
Rozumím.
Pomozte nám!
- Honem! Za mnou! - Pomoc!
NEBOJ SE! UŽ BĚŽÍM!
Šéfinspektore Singhu!
Zvládnu obojí!
- Zachráním ho! - Milesi!
Neboj. Vyšiju to a jsem zpět.
- Je to nebezpečný! - Nic se mi nestane. Slibuju.
Milesi!
Ne!
Jsi v pořádku.
Jak jsem slíbil.
Jsi celá? Měl jsem starost.
Tedy,
jsi velmi hezká dívka, kterou ale vůbec neznám.
- Baba? - Gayatri.
Baba.
Dost dobrý, ne?
KÁNON NARUŠEN
Jo.
Nikdy jsem ho neviděla tak naměkko.
Výborně.
Bourák Miles! Respekt!
Brnkačka.
Co ty na to?
To, co vždycky.
Jsi úžasný.
Jde nám to spolu. Ne?
Jo.
Lidi, co to je?
Metafora pro kapitalismus.
Tohle je něco horšího.
Zajistěte oblast, vyžeňte civilisty a izolujte tu kvantovou díru.
Ahoj, já jsem Miles. Už jsme se potkali.
- Jen jsem byl neviditelný. - Vím, co jsi zač.
Půjde tohle napravit?
Já ti to vysvětlím.
Miguel vás chce na centrále.
- Miles se zrovna chystal k návratu. - Všechny.
Rozkazy hejtuju. A on taky.
Můžu na centrálu?
Ty jsi bez masky ještě víc hustej?
Já jsem hustej furt.
ZEMĚ 928
Hej, vystup si.
Tady je to krutý.
- Víme, kde je Flek? - Pověz,
- měl ten Flek flek? - Moc vtipný.
- Ještě někdo nějakej fór? - Když se ptáš...
Tohle je fakt úlet.
To je jen vstupní hala.
Vítej ve Spider Society.
Trochu moc, no ne?
Neříkalas, že jste malý elitní komando?
Většina to má jako vedlejšák.
Kolik jsi mu toho o centrále řekla?
Trochu.
- Možná ne dost. - Chytej.
Moje vlastní?
Jenom na den.
Abys nám tu nedělal...
tohle.
- Ahoj, Gwen. - Ahoj, Petere.
Čau. Jsem Miles.
- Ahoj, Gwen. - Ahoj, Peterové.
Jsem novej rekrut.
Petere, ty odvez tým na rampu. Začněte řešit ten flekočurbes.
Neříkal bych tomu čurbes. Spíš je to rozpracovanej úspěch.
Bene, chci...
Promiň. Teď fakt nemůžu. Utápím se v minulosti.
Ale my tě shodou náhod potřebujem.
Tahle vzpomínka obzvlášť bolí.
Je v cajku?
Jsem Webslinger.
Na co má masku ta klisna?
Aby ji nikdo nepoznal.
Jedem dál!
Koho to držíte v těch klecích?
Anomálie, co se zjeví v nesprávným světě.
Zpacifikujem je a pošlem domů.
Moc zajímaví nejsou.
- Máme tu kupu Octopusů. - To zajímavý je.
Moosteria.
- Miss Sterio. Videopařmana. - Videohry miluju!
SPIDER-MAN INSOMNIAK ZE ZEMĚ 1048
- Dalšího Videopařmana. - To mluvíš na mě?
Typeface.
- Jsi odepsanej. Spider-Mane. - Tučný.
Zajímavýho Kravena. Nudnýho Rhina.
Prowlera.
- Prowlera? - Ne toho tvýho.
Čau.
Čumět je neslušný.
- Toho jsem chytil já. - Udělal jsem botu.
Odřela jsem to já.
Na kolika misích jste spolu byli?
- Na tolika zas ne. - Na desítkách.
Super. Pardon.
MARGO KESS ALIAS SPIDER-BYTE ZE ZEMĚ 22191
Jsem Spider-Man.
Neříkej. To jsme všichni.
- Mohli bychom jít dál? - Co jsi zač?
Já jsem avatar.
Moje tělo je v dimenzi mých rodičů, hoví si v křesle a zobe čipsy.
- Nechápu, o čem to mluvíš. - Protože mě neposloucháš.
Tady je to lepší.
To chápu.
A co je tohle?
Má to libový jméno.
- Je to Navraceč. - Jak říkám.
Mně se nelíbí.
Detekuje, ze které dimenze pochází tvá DNA
a pošle tě tam.
Super humánní a neděsí to.
Sbohem, Rhino. Navždycky.
Tak jdem. Ať na nás šéf nemusí čekat.
- Někdy příště? - Odchod!
- Hodně štěstí. - Tak jo, čau.
Miguel má vztekohlad.
Má rád ty empanady z kantýny.
Neptejte se proč.
Jmenuji se Miguel O'Hara.
A jsem jediný a pravý Spider-Man téhle dimenze.
Alespoň jsem býval.
Ale nejsem jako ostatní.
Občas se mi nelíbí, co musím udělat.
Ale vím, že nikdo jiný to neudělá.
Příliš jsem obětoval, abych teď přestal.
Ty vado.
Tohle určitě nic nedělá.
Možná dělalo, než jsi to vyrval ze zdi.
Je to propaganda. Ta má jen zakrejt pravdu.
A co je pravda?
Nemám tušáka. A to se po mně chce.
NEMÍT TUŠÁKA – NEVĚDĚT.
- Proč se mezi ně tak cpeš? - Chci ty hodinky.
Si vyrob vlastní.
Ty to máš doma v poho, co? Fajn rodiče.
To jo.
Jako pohádali jsme se,
ale chtějí pro mě to nejlepší.
To tě lituju.
Proč?
Protože sem vůbec nezapadneš.
- Dokázali jsme to. - Ano, mija.
Šikulka.
Na Spider-Manovi je nejdůležitější jeho nezávislost.
Jsi svůj vlastní šéf. Partu nepotřebuješ.
- Tak co tu děláš ty? - Hlídám si svou bubenici.
Ale já chci bejt v partě.
Chci mít kámoše, ale k tomu potřebuju ty hodinky.
Kluci, mlčte už.
'Kjo. Jak hrob.
Hlavně se nenech uvrtat do něčeho, co nechceš.
Vím, že to jede pomalu.
Ale tak to chce.
Migueli O'Haro, tohle je Miles Morales.
Umím španělsky.
- Moc rád bych se k vám přidal. - Fajn.
Mám kupu novejch nápadů, jak chytit Fleka.
Jen chce bejt branej vážně, tak jako my.
On řeší Fleka. Flek je moje starost!
Co jsem provedl?
Migueli! Není to jeho vina.
Vina? Počkat.
Udělals další díru do mnohovesmíru!
- On ale nechápe, co dělá. - Co nechápu?
Ale ty jo, Gwen.
A ty. Tebe jsem chtěl ignorovat.
- Ale nejde to. - Jako bych tu nebyl.
Ani tady.
Co se to děje?
Migueli. Nebuď na něj tak přísnej.
Měl mizernýho mentora.
Neměl šanci.
- Petere. - Já padám.
Spider-Man z ležérní dimenze.
- Milesi! - Petere!
Mýho kámoše Miguela se neboj. Často štěká. Ale nekouše.
Petere.
Tys vyrostl. Vypadáš skvěle.
Ty vypadáš solidně, jo. Dobře.
Definuj „solidně“.
Co se ti stalo? Krvácíš z podpaží?
S tím trikotem se netrap. Pořídíme ti novej.
Petere, řekni jim něco.
Počkat. Co to je?
Mayday!
- Ty máš mimčo. - Jo, mám mimčo.
To je úlet.
Hlavně neztrať svůj jednodenní vstup.
Ty ho máš taky? Oni je dělaj i pro dospělý?
Počkej moment. Mayday!
Rozená anarchistka.
Já si pro tebe vylezu. Už jdu.
Neutíkej. A mám tě!
Já věděl, že jí nemám vyrábět ten metač pavučin.
To jsem neměl. To byla chyba.
- Chcete vidět fotky? - Vždyť ji vidíme.
- Třeba tahle! - Vytáhl jsi je.
Je neuvěřitelná.
Takhle se usmívá. A takhle se mračí.
A tady nám něco studuje.
Pozor, ta další vás fakt dostane.
Miguela klepne. Migueli, podívej.
Snažím se tu vést seriózní dospělou debatu.
Jsi jediný Spider-Man, co nerad humor. Máme být vtipní.
Osud mnohovesmíru je...
Já snad umřu nudou.
To je furt: „Osud mnohovesmíru“ a já umírám.
Cejtíte to? Udělala bobek.
Je fakt Parkerová. Tohle se stane, když si dá Parker avokádo.
Narušils událost dle kánonu.
- Dle kánonu? - Nepřemýšlel o tom.
Prostě takový je.
To mě uráží.
Házíš bobek na systém. Ti salutuju.
Co se tak čílíš? Zachránil jsem kupu lidí.
A to je ten problém.
Lylo, do toho.
Do čeho?
Jak to myslíš? Ukaž mu, jak se věci mají.
Dobře.
Co to je?
Tohle je úplně všechno.
Mohl bys být konkrétnější?
Mohl bys na chvíli zmlknout?
- Jo, já jen... - A tohle
jsme my všichni.
Všechny naše cesty se splétají
v překrásnou síť života a osudu.
Paralelní světy.
To zní
trapně.
Je to arachnohumanoidní polymnohovesmír.
Což zní
ještě trapněji.
A ty uzly, kde se předivo stýká?
To je kánon.
Kapitoly, které patří do každého příběhu o Spider-Manovi.
Pár dobrých.
Pár zlých.
Pár velmi zlých.
Jdi dál svou cestou.
Strejda Aaron.
Tady.
Událost ÚSM-90.
Během souboje Spider-Mana s jeho arcinemesis
zachrání jemu blízký policejní kapitán dítě před padajícími troskami.
Kapitáne Stacy...
Moc mě to mrzí.
Ne.
Tobě se to stalo?
I mně.
No a?
Tak se má ten příběh odvíjet.
Kanonické události svazují a drží naše životy pohromadě.
Ale ty vazby jdou zpřetrhat.
Proto jsou anomálie
tak nebezpečné.
Smrt šéfinspektora Singha byla kanonická.
Tys tam neměl co dělat. A neměls ho zachránit.
Proto tě Gwen chtěla zastavit.
Milesi!
A já myslel, že mě zachraňuješ.
Taky jo.
Zkoušela jsem obojí.
A teď, Milesi, protože jsi pozměnil příběh,
se Pavitrova dimenze začíná hroutit.
Zastavíme to jen se štěstím.
A štěstí jsme vždycky neměli.
Ale to jsem nebyl já. To byl Flek.
Tohle se děje, když porušíš kánon.
Jak to víš?
Protože i já ho jednou porušil.
Našel jsem svět, kde jsem měl rodinu. Kde jsem byl šťastný.
Tedy můj variant byl šťastný.
Ale pak byl ten variant zabit.
A tak jsem ho nahradil.
Myslel jsem, že je to neškodné.
Ale mýlil jsem se.
Tati? Tati.
Ne!
Nemám pravdu, Petere?
Máš.
Porušíš-li kánon opakovaně, zachráníš moc kapitánů,
můžeme přijít o všechno.
Můj táta má bejt kapitánem.
Ne.
O všechno tě připravím.
Jako jsi ty připravil o všechno mě.
Už běžím!
Udělá to Flek.
Zabije ho.
Kdy se to stane?
- Kdy se to stane? - Za dva dny.
Při přísaze.
Alespoň dle našich výpočtů.
Je mi líto.
Pošli mě domů.
To není možné. Už ne.
A co mám jako dělat? Nechat ho umřít?
A co tvůj táta?
Je kapitán, ne?
Je.
A to je všechno?
Ty s tím jako nic neuděláš?
A co strýček Ben?
Kdybyste věděli, co se stane, taky byste to nechali bejt?
Nebýt strýčka Bena,
tak tu většina z nás není, Milesi.
To dobrý, co jsme kdy vykonali,
by se nikdy nestalo.
Takže máme nechávat lidi umřít,
protože ňákej algoritmus tvrdí, že se to má stát?
Uvědomuješ si, jak ujetě to zní?
Máš na výběr. Buď zachráníš jednoho člověka,
anebo celý svět. Každý svět.
Já zvládnu obojí. Spider-Man vždycky...
Vždycky ne.
Milesi, všichni chceme žít životy svých snů.
Věř mi, že já to zkoušel.
A čím víc jsem se snažil, tím víc škody jsem nadělal.
Nemůžeš mít všechno, mladej.
Být Spider-Manem bolí.
O tom to je.
K tomu jsi se upsal.
Milesi.
Peni?
Co to má bejt?
Chcete mě uchlácholit, nebo co?
Víme, že je to kruté.
Ale to pravda bývá.
Proto tu všichni jste? Dáváte mi kopačky?
Jako posledně. Tak proč to nezkusit zas?
Počkej, uber.
Mělas pravdu, Gwen.
Neměla jsi za mnou vůbec chodit.
- Mladej... - Přestaň mi tak říkat.
- Do něj. - Nepomáháš.
Fajn.
- Milesi, pochop to. - Nemůžeš chtít, abych nezachránil tátu.
Já nežádám.
- Dej mu chvilku. -Čím dál lepší.
Zadrž.
Když ho necháme jít, nadělá další škody.
- Migueli, to už stačí. - Dlaněma.
Bude to jen na pár dní.
Promiň, že to končí takhle, mladej.
Řekl jsem, ať mi tak neříkáte!
Milesi!
Tak fajn.
Moc se ti omlouvám. Tohle je nevýchovné.
Aby bylo jasno, končím.
Všem jednotkám, všeho zanechte a chyťte Spider-Mana.
- Ty? - Mě?
Milese Moralese!
Vnikl do Sektoru 4!
To je on?
Mám na obličeji pavučinu?
Milesi! Vždyť je tam. Čelem vzad!
Nikoho nevidím, šéfe.
Může to bejt ještě divnější?
Asi může.
Pardon!
A pak jsem si všiml, že strýček...
Tipnu si. Zemřel?
Až napočítám do tří, tas.
Raz... Nečekal jsi na tři!
Hej, Migueli!
Necvaknul bys nás? Její první honička.
Do toho!
Fuj!
- Milesi? - Ahoj.
- Jsem tvoje velká fanynka. - Díky!
Myslíš, že pavoučí hrdinové používají humor jako berličku?
Chápeš? „Berličku?“
Umím všechno, co umí on.
Něco jsem si natáhl.
Ahoj, Petere.
Nemáš kam zdrhnout.
Má chyba. Měl kam zdrhnout.
Přestaň utíkat!
- Tak mě přestaňte honit! - Ty jsi ale otravný!
Je to tvůj kámoš, ale jinak to nejde.
- Ale instinkt mi velí... - Poslouchej hlavu.
Držím tě svými mocnými bicepsy.
Ani nepomýšlej...
Nechte mě!
Milesi!
- Nech mě bejt. -Útěk je šílenost.
Útěk je to nejmíň šílený, co můžu udělat!
- Hele, mrzí mě to. - Fajn!
Ale tak to funguje. Tohle nemůžeš vyhrát.
Tak se zastav. Přestaň pořád utíkat.
Ne!
Nechceš si pochovat mý mimčo?
Jen si ji pěkně pochovej a v klidu to spolu proberem.
Uvidíš, jak tě to nakopne! Je to velmi občerstvující.
Já jsem čerstvej až až.
Budeš ještě víc, až si pochováš tohle kouzelný mimčo!
Teď s tebou žádný srdcervoucí hovory nepovedu.
Pochovej si to dítě, a sám uvidíš!
To kvůli tobě ji mám, chápeš?
Řekl jsem si, že když ji dobře vychovám,
tak je jistá šance, že by mohla bejt jako ty.
A tak jsem se pro to nadchnul, protože ty jsi úžasnej člověk.
A rád s tebou trávím čas!
Tak proč jsi nikdy nepřišel?
Páč
to nešlo.
Chtěl jsem k vám fakt moc patřit.
Ale jste jiní, než jsem čekal.
Tragédie se nám dějou.
Dělaj nás těma, kdo jsme.
Ale dějou se nám i hezký věci.
Jako třeba ty.
Anebo ona.
Hele, já...
Vůbec nevíš, jak se chová mimčo.
Máme tvé souřadnice. Drž ho. Jsme na cestě.
Nemáš moje souřadnice. Konec.
Pošli tam všechny.
Ne. Milesi, já to nevěděl. Přísahám.
Prosím, promluvme si o tom.
Stalo se.
Dobrej pokec.
Chyťte ho!
Milesi!
- Kam chce utéct? - Myslím, že to nepromyslel.
Kdybych to neříkala už dřív,
jsi mizernej mentor.
Právě ti to natřel, takže tak mizernej mentor nebudu.
Oba jste mizerní. Jste spokojení?
Přestaň předstírat, že víš, kam utíkáš!
Mám plán.
Jen jsem ti ho neřekl.
Odjíždíme na Měsíc.
To není dobrý.
Ty máš drápy?
Jsi vůbec Spider-Man?
A ty?
Kdo si vůbec myslíš, že jsi? Doopravdy?
Jmenuju se Miles Morales.
Kousnul mě radioaktivní pavouk.
A jsem si jistej, že zbytek už znáš!
Čus. Jak je?
Ty to nechápeš! Jsi anomálie!
U sebe doma anomálie nebudu!
Bonzáku!
Ty budeš anomálie všude, kam se hneš!
Ty jsi totiž anomálie původem!
Migueli!
Pavouk, od kterého máš své schopnosti, nebyl z tvojí dimenze.
Nikdy tě neměl kousnout!
Migueli, ne!
Existuje svět, který žádný Spider-Man nechrání,
protože ten pavouk kousl tebe.
Ty vůbec nemáš být Spider-Manem!
Ne! Lžeš mi! Já jsem Spider-Man!
Ty jsi omyl!
A kdyby tě ten pavouk nekousl, váš Peter Parker by dnes žil.
Jenže umřel, když zachraňoval tebe.
Urychlovač by se nezastavil a nevybouchl.
Nevznikl by Flek.
- A tohle by se nikdy nestalo. - Petere!
A jen já držím celou tu dobu mnohovesmír pohromadě.
- Migueli, měj soucit! - Ty sem nepatříš.
A nikdys nepatřil.
Pusť mě!
- Přestaň! - Takhle jsme si to nedomluvili.
Byli jste domluvený?
Tys to věděl?
A ty taky?
Já nevěděla,
jak ti to říct.
Tak proto jsi za mnou nikdy nepřišla.
Milesi, je to pro tvý vlastní dobro!
To rozhoduje kdo?
Nejsem dítě, Gwen!
Právě to přesně jsi.
Malej kluk, kterej netuší, co dělá!
Odlákat stovky pavoučích hrdinů od tvýho klubíku se mi povedlo.
Cože?
Přece jen měl nějakej plán.
A teď udělám tohle.
Každý mi říká, kam se má můj příběh ubírat.
Ale já mám vlastní hlavu.
Sbohem, Gwen.
Milesi!
Tohle jsem ho naučil já,
takže budu asi fakt dobrej mentor, když to zvládl.
Ne. Ne.
Tohle by šlo. Ale ne.
To už jsem měla. To taky.
Co?
Navraceč aktivován.
Signatura identifikována.
DESTINACE: ZEMĚ 42
No tak.
Ne.
- To ne! - Ne!
Co se děje?
Navraceč se sám od sebe aktivoval.
- Jak je to možné? - Není.
Urychlování částic se nespustí, dokud se nezadá sekvenční klíč.
- Aha. - A to dělá právě teď.
- Co tohle? - Ne.
- Tak co tohle? - Pleteš se!
Zastav ho! Hned!
A co si myslíš, že asi tak dělám?
Dělej něco!
No tak!
Migueli!
Ne!
RESTARTOVAT SYSTÉM
Ne!
Klid. Ten přístroj za to nemůže.
Stačilo, aby mě poslechl!
Proč mě neposlechl?
- Možná jsi na něj nebyl dost přísnej. - Gwen, nedráždi ho.
Nechalas ho utéct.
- Já? - Nechytilas ho, Gwen.
- Všichni se uklidníme. - Petere, zastaneš se mě?
Migueli, jako otec dcery a jako syn matky...
- Radši nemluv. - Už mlčím.
Nech mě s ním promluvit.
Mělas šanci.
- Je to můj kamarád. - V tom je ten problém.
Víš jistě, co se stane, když pozmění kánon?
Chceš to zjišťovat?
Já ti říkal, že Gwen je přítěž.
Mýlíš se.
Jess. Řekni, že se mýlí.
Nemýlí.
To myslíš vážně?
Já ti to říkala.
Musíš ho chytit, jinak ti nepomůžu.
Nepůjdu po něm.
Přesně.
Co?
Co to má bejt?
Jdeš domů, Gwen.
Ale my máme být klaďasové.
To jsme.
Jsme.
Jess, Bene. Pojďte se mnou.
Se ví!
A někdo chyťte Fleka.
Promiň, ale musím dát Mayday hajat.
Ty ne. Tebe už mám plný zuby.
Ahoj, zlato.
Tak co práce?
Ani nevím.
Petere? Tys vzal naše dítě do další bitky?
Jestli jsem vzal...? Ne.
Zakázala jsi to. Takže ne. Vůbec.
Přístup odepřen.
Myslíš, že mi rodičovství půjde?
To se ptáš až teď?
Není návod, jak vychovávat někoho, jako je ona,
nebo být někým, jako jsi ty.
Jen musíš v poločasech správně upravit strategii.
- Metafora ze sportu. - Pochopil jsem.
Promiň. Na střední jsi byl spíš šprt.
Ale na sport jsem se koukal.
- Jasně. - To se mi snad zdá.
Udělal ti ten tučňák něco?
Mohla bys...?
Ani se na mě nekoukneš?
Co? Co to má být?
Dívám se na tebe. Jak jsi chtěl.
Zhubnul jsi.
Kde jsi byla?
Venku a vraždila svý kamarády.
Jo, to je vtipný. Jasně.
- Kam se chystáš? - Sám nevím.
Jsi dobrej policajt, táto.
Ten odznak nosíš, protože víš, že když ne ty,
bude to někdo horší.
Ale musíš pochopit,
že tahle maska je zas můj odznak.
A že i já se snažím být dobrá.
A že jsem se snažila
tu masku nosit tak, jak bys chtěl,
a nedopadlo to.
Je mi líto.
Mám tolik schopností a nezvládám pomoct těm, který mám nejvíc ráda.
A nevědí ani z poloviny, kdo jsem.
Jsem na všechno úplně sama.
A teď už ani nevím, co je vlastně správný.
Vůbec netuším, co dělat. Ale vím,
že dalšího kamaráda ztratit nesmím.
Gwen, učil jsem tě, že pravidla se dodržují.
Jo, a osvědčilo se ti to?
- Dal jsem slib. - Tak mě zatkni, táto.
- Ať to máš z krku. - Nemůžu.
Proč ne?
Rozhodl jsem se dát výpověď.
Kdy?
Asi v půlce tvýho monologu.
Takže...
Ty už nebudeš kapitánem?
To tedy...
Na tom být kapitánem
mi už vůbec nezáleží.
Jsi to nejlepší, co na světě mám.
- Ale monolog dobrý, ne? - Aby ne, když máš jedničky.
Dvojky. Většinou.
Párkrát jsem chyběla.
Nevím, co máš udělat,
ale myslím, že tohle by ti mohlo pomoct.
Ten kluk, co to tu nechal, je fakt dílo.
- KDYBY TO NEKLAPLO - Hobie
VLASTNÍ VÝROBEK
Hned budu zpět.
Slibuju.
Rodičovství je fakt
děsná záhada.
Jsi omyl!
Kdyby tě ten pavouk nekousl, váš Peter Parker by dnes žil.
Tohle by se nikdy nestalo!
Milesi, na týhle práci je nejtěžší, že nemůžeš zachránit všechny.
O všechno tě připravím. Jako jsi ty o všechno připravil mě.
Máš na výběr. Buď zachráníš jednoho člověka,
anebo celý svět. Každý svět.
Já zvládnu obojí. Spider-Man vždycky...
Vždycky ne.
Můžeš si jít kam chceš, ale neztrať se.
Tragédie se nám dějou.
Já nevěděla, jak ti to říct.
Ty vůbec nemáš být Spider-Man!
Jdi dál svou cestou.
Hledáte jeho souřadnice?
- Ano, tati. - Ani stopa.
Lylo, vyšli všechny, koho budeš moct. Kamkoli, kde by mohl být.
Gratuluju, kapitáne.
„Kapitáne?“ Tak mi říkej, až složím slib.
Jsme na vás hrdý. Nashle tam.
Perfektní póza.
V té uličce jsou známky anomálie. Radši to prověřím.
Už jsem v té uličce.
Děje se tu cosi neobvyklého.
Hledím na zdi. Ty jsou normální.
Ale to přede mnou nikoliv.
Povedlo se.
Jsem doma.
Milesi?
Nejdu nevhod?
- Přišel jsem pozdě? - Co to máš s vlasy?
Jste v pořádku? Řekni, že jo.
Ano, jsem.
Mělas pravdu. Úplně ve všem.
Ovšemže, jako vždycky.
- A v čem tentokrát? - Byl jsem na úžasnejch místech
a potkal úžasný lidi, ale...
Ale nechtěli mě.
Ale pak jsem si vzpomněl, cos řekla.
A nandal jim to, mami.
Všechny jsem je porazil.
Teď už vím, jak jsem silnej.
A jsem silnej díky tobě.
A tátovi.
A nám.
Mami.
Něco se na nás chystá.
Něco... Někdo děsivej.
Milesi, co to povídáš? Co se děje?
Jmenuje se Flek.
Je to má nemesis.
Ale já ho zastavím.
A vím, že víš, že jsem vám lhal.
Bál jsem se,
že byste mě pak už neměli rádi.
No a pak jsem šel tam...
A teď
už se nebojím ničeho.
Cos mi chtěl říct?
Ale slib mi, že se nic nezmění.
- Budu tě mít vždycky ráda. - Slib mi to.
Vždycky. Ať se svěříš s čímkoli.
Mami.
Já jsem...
Já jsem Spider-Man.
Kdo je Spider-Man?
Ten superhrdina? Kousnul ho pavouk.
Dal mu schopnosti.
Jsem to já?
Jako že se převlékáš za svou oblíbenou postavu?
Jak to je?
Na Comics-Con?
To nevím, co je.
To je fakt vynalézavé. Spider-Man.
Proč nemáš osm nohou? A umíš snovat sítě svým culito?
- O tom jsem míval noční můry, ale ne. - A jsi vzhůru?
Mami, přestaň vtipkovat. Tohle je vážný.
Táta se Spider-Manem dělal.
Jako netušil, že Spider-Man jsem ve skutečnosti já.
- Kdyby tu byl, bylo by to jasný. - Milesi, prosím.
Musím se starat o tebe, musím se starat o sebe. Tak mi pomáhej.
Mami, počkej. Potřebuju mluvit...
To ne.
Je ve špatným vesmíru.
Pavouk, který ti dal tvoje schopnosti, nebyl z tvojí dimenze.
- 42. - Odtud pochází.
Dimenzionální signatura identifikována.
Ten přístroj...
...mě nevrátil domů.
Strejda Aaron?
Čau.
ZEMĚ 42
Jsi v poho?
Tolik jsi mi chyběl.
No, když říkáš.
Rozpletl sis vlasy?
Sám od sebe?
Jo. Ještě si na to zvykám.
Ve špitále mi přidali směny. Do měsíce to máš zpět, slibuju.
Klid. Jsme rodina.
Dík.
MEZITÍM NA ZEMI 1610
-Čau, zlato, jak je? - Jak to šlo s Milesem?
Víš, jak jsi mu dal zaracha?
- Tak jsem ho zrušila. - Cože jsi?
Ale jen trošku. Snad nelítá v ňákým průšvihu?
- Jasně že lítá. - Ani na to nechci pomyslet.
Milesi, dneska musím na noční šichtu.
- Tady je seznam na nákup. - Dohlídnu, aby nezapomněl.
Fajn, musíme jít.
Kamery přepínaj v šest. To je naše chvíle, ne?
Jasně. Jo.
Chápu jasně, co mi říkáš.
Dobrý?
Nastydl jsem.
Tak pojď.
Pamatuješ si náš plán?
Jo, ale možná si ho sjedem ještě jednou.
Pro jistotu, aby nebyly
problémy.
Nemají tu Spider-Mana.
KAPITÁN JEFF MORALES MANŽEL, HRDINA, OTEC
ODPOČÍVEJ V MOCI
Je mi líto. Ale zrušila jsi mu zaracha bez mýho vědomí.
Jeffe.
Bojím se, že se stýká se špatnejma lidma.
Určitě za to může ta holka.
Proč se s ní vůbec schází?
Já bych věděla.
Zlato, moc mi nepomáháš.
Sám jsi viděl, že s ní byl jak vyměněný.
Snad se mu kvůli ní nic nestane.
Třeba za to můžu já.
Možná je to všechno má vina.
Ne, jsi skvělý otec. Je to těžký.
Je to těžký.
Jako by to byl úplně jinej kluk, kterej se rozhodl moc rychle dospět.
Možná musíme dospět i my.
Možná jo.
Možná, že jsem ho měl fakt nechat dejchat.
„Dejchat?“
Není to vaše vina.
Ale má.
No to snad... Co děláš u nás doma?
Bylo otevřený okno. Tak jsem sem vlezla.
To je přece normální.
Chci mluvit s tvýma rodičema!
Mýmu tátovi je těžký se dovolat.
Neříkej. A co dělá? Prodává drogy?
Je to policajt.
Beru to zpět.
Zavolám si na stanici.
Ale tam nebude. Ani nikde jinde tady.
- Máš jeho bundu. Kde je Miles? - Nevím.
Jak to myslíš, že nevíš?
Tak já jdu.
A kam jako jdeš?
Jdu ho hledat.
Zatím nevím kam.
Ale vím, kde začít.
Ale jak říkává Miles.
Všechno je možný.
Má vás rád víc, než si umíte představit.
Já to vím.
Kdyžtak mu vyřiď,
že má pět měsíců.
A že ho máme rádi.
Určitě.
DESTINACE Z 616B
SPIDER-MAN VE SPÁRECH PROWLERA
Strejda Aaron?
Počkej.
Poslouchej mě.
Ty to nechápeš. Já nejsem odtud.
Poslal mě sem omylem takovej přístroj.
Počkej. Prosím.
Strejdo Aarone. Počkej!
Prosím. Strejdo Aarone?
Vyslechni mě.
Kousnul mě pavouk. Tak mám schopnosti.
Jenomže neměl kousnout mě. Měl kousnout někoho jinýho.
Někoho odsud.
Já sem nepatřím. A chci domů.
Chápeš?
I já mám strejdu Aarona. Teda měl jsem.
Bejval to superzločinec zvanej Prowler.
Ale chránil mě.
Napáchal spoustu špatností,
ale v jádru to byl dobrák.
Jen nevěděl, že má na výběr. Ty máš!
Můžeš bejt klaďas.
„Klaďas?“
Věř mi. Já vím, že nechceš bejt Prowler.
Nejsem.
Starosta Mafredi nechal prodloužit zákaz vycházení,
neboť kartel zvaný Šílená šestka i nadále bojuje o nadvládu nad městem.
To ty zločince nikdo nezastaví?
Tvůj táta je naživu?
Cože?
Tvůj otec.
Řekl jsi, že žije.
Jo.
A ty jsi kdo?
Jsem Miles Morales.
Ale pro tebe...
Pro tebe jsem Prowler.
Jestli se nevrátím domů,
náš táta umře.
Tvůj táta.
Prosím.
Musíš mě pustit.
Proč bych to dělal?
Mámě ani muk.
Nikdy jsem nenašla kapelu podle svýho gusta.
Tak jsem založila vlastní.
Se starýma známýma.
Přidáš se?
POKRAČOVÁNÍ PŘÍŠTĚ...
SPIDER-MAN NAPŘÍČ PARALELNÍMI SVĚTY
MILES MORALES SE VRÁTÍ VE FILMU
SPIDER-MAN AŽ ZA PARALELNÍ SVĚTY
Překlad titulků: Vojtěch Kostiha